213 
lokaliseradt i epidermis. Det saknas emellertid städse i 
klyföppningarnes slutceller ‘). 
Primula officinalis (L.) Jacq. 
Mer eller mindre stark anthocyanfärgning â nedre 
delen af bladskaft och Stängel samt â rhizomets öfversta del. 
Anthocyan med diffus utbredning i rhizomet eller här upp- 
trädande i spridda celler öfver hela barken samt förnämligast 
i m argen. 
Den rosenröda färgningen â bladskaft och Stängel 
härrör af anthoeyanförande celler i barkparen kymet, som här 
är rikligt stärkelseförande, men fullkomligt klorofyllfritt. 
Undersökningen gjord â individ i Lunds botaniska 
trädgärd. À Schneeberg finnes Primula officinalis utbredd 
inom bergs- och undre föralpregionen 2 ). 
Soläanella alpina L. 
Soldanella fusilla Bau mg. 
Soläanella minima Hoppe. 
Anthocyan hos alla tre arterna epidermalt bundet. 
Hos Soldanella minima särskildt fann jag bladskaft, blom- 
stängel, förblad, foderblad och kapslar djupt bläsvarta af 
ymnigt uppträdande anthocyan. S\’nnerligen kräftig var 
denna färgning hos individ vid firnfältens smältrand i snö- 
dalarna». 
Cyclamen europaeum L. 
Bladets undersida bläfärgad af anthocyan, bundet vid 
epidermis; klyföppningarnes slutceller sakna likväl detta 
färgämne. 
Arten tillhör icke Schneebergs alpina flora, men gär 
*) Klyföppning'ar uppträda här äfven i kapselväggens yttre 
epidermis. 
2 )Hos en trädgärdsform af Primula elatior (L.) Schreb. (Hort. 
Bot. Lund. ), som hade svagt rödfärgad Stängel, fann jag i den perifera 
delen af märgen en smal, kontinuerlig - zon af anthoeyanförande 
celler, hvilka gränsade direkt tili kärlknipperingens insida. Der- 
jemte fanns anthocyan utbildadt i spridda, pä lika afstând frän 
hvarandra befintliga epidermisceller, bildande en yttre, ehuru af- 
bruten anthocyanzon. Denna epidermala förekomst af anthocyan 
visade här icke nägon relation till fördelningen af stomata, eme- 
dan dylika bildningar här icke synas förekomma. 
Bot. Not. 1911. 
15 
