224 
af Erineum- liknande hâr täckta fait *), i hvilka anthocyan 
förefanns i riklig mängd, bundet vid epidermis jemte under 
denna befintliga celler, hvilka emellertid här visade sig vara 
i histologiskt hänseende med epidermiscellerna likvärdiga 
och fullständigt fria frän kloroplaster. 
Aster alpinus L. 
Stammens basala del bläröd. Anthocyan i epidermis, 
stundom äfven i underliggande kollenkymväfnad; saknas 
deremot i assimilationsparenkvmet. 
Bellidiastrum Michelii (L.) Cass. 
Bladskaft och inflorescensstänglar stärkt bläröda af 
anthocyan, bundet vid epidermis; detta färgämne saknas 
likvül i klyföppningarnes slutceller. 
Merendels utmärka sig äfven bladskifvorna genom 
sin intensivt bläröda färg, hvarvid äfven här anthocyan 
finnes bundet vid cellerna i epidermis. Ä nägra blad iakt- 
togs en dylik bläröd färgning, fördelad fläckvis samt kom- 
binerad med lokal krusighet a skifvorna. Vid denna defor- 
mation, som med all säkerhet var af cecidiöst Ursprung, 
fanns anthocyan likaledes epidermalt lokaliseradt. 
Eriger ou alpinus L. 
Erigeron uniflorus L. 
Inflorescensskaft stärkt rödfärgade. Liksom i stam- 
men af Erigeron acer L. 2 ) har anthocyan epidermalt läge. 
Achillea atrata L. 
Achillea Clusiana Tausch. 
Achillea Clavenae L. 
Anthocyanförande basalblad med färgad cellsaft i 
grundparenkymet. 
Chrysanthemum atratum Jacq. 
*) De cecidier, som här afses, lyckades jag' tyvärr icke att 
etiologiskt närmare bestämma. Mahända représentera de ett my- 
kocecidium, härrörande af Synchytrinm - artade svampformer — flere- 
städes â dessa bildningar iakttogos nemligen större celler med in- 
nehâll af tvä à tre mörkfärgade kroppar (sporer?) — , men sanno- 
likare är dock, att här förelegat ett zoocecidium, framkalladt af 
nägon eriophyid. — Se Darboux, J. & Houard, C. 1. c. p. 188. 
2 ) Se Gertz, O. 1. c. p. 367. 
