247 
nets näringsresurser för den kulminerande formen äro ut- 
tömda 1 ), och andra organismer träda i dess stalle, ehuru 
sällan i maximal utveckling. — Dä nu vattnet i Stenfälle 
X» under en läng tid erbjöd samma färgning (om ock i 
nägot växlande intensitet), förorsakad av samma skarpt in- 
dividualiserade planktonformation, ligger det antagandet 
nära till hands, att vi här mäste räkna med en konstant 
tillförsel av lämpliga näringsämnen under en längre tid, 
ett antagande, som visserligen tyvärr ej kan direkt bevisas, 
men som av Hera omständigheter (tili vilka jag nedan skall 
närmare äterkomma) synes högst sannolikt. 
För att nu närmare bevisa sambandet mellan den 
chokoladbruna vattenfärgen 2 ) och dammens planktoniska 
organismvärld, skall jag anföra resultatet av en enda prov- 
tagning, verkställd den den 18:de augusti 1911 — vid en 
tidpunkt, dä vattnet redan sedan Hera veckor tillbaka erbjöd 
samma smutsigt ljusbruna färg, som därefter höll sig ät- 
minstone ännu nägra veckor; av egen erfarenhet vet jag, 
att det prov, som här nedan kommer att närmare diskute- 
ras, är representativt för ätminstone heia augustiplankton. 
(Dammens vegetationsfärg var ocksä under juli mänad 1 just 
chokoladbrun.) — 
Den 18:de augusti, da heia ytan erbjöd den typiska 
vegetationsfärgen, företogs alltsä en hâvning, varvid vatt- 
net liltrerades genom den tinaste siktduk som stär till buds, 
*) Jfr Beneckes uppsats om orsakerna tili Spirogyrenias pe- 
riodicitet, varav framgär att de kvävehaltiga salterna här äro ut- 
slagsgivande (1. c. p. 540). 
2 ) De gröna, i ytan flotterande flaken bestä merendels av 
ett flertal trâdbildande ehlorofycéer, huvudsakligen Spirogyrer och 
Tribonemor. Det har mycket diskuterats ang'äende den eventu- 
ella skadan av dylika bildningar; sä länge »öarna > ifräga endast 
uppträda i mindre antal och ej sammansluta sig tili en samman- 
hängande matta, torde de emellertid ej kunna bli dammhushäll- 
ningen tili nämnvärt men ; da de däremot uppträda massvis och 
alldeles dominera den limnetiska» regionen, torde de i mänga hän- 
seenden utöva ett skadligt inflytande pä dammens biologi, ej blott 
genom ett alltför kräftigt utnyttjande av näringsresurserna utan 
ävenledes genom en hämmande inverkan pä den planktoniska or- 
ganismvärldens utvecklingsmöjligheter. 
