276 
mig, samt for i öfrigt i mänga afseenden erhâllna värdefulla 
upplysningar framföres harmed mitt vördsamma och hjärt- 
liga tack. 
Rörande de använda beteckningarna för ymnighets- 
graderna hänvisas till K. Johanssons Gotlands växttopo- 
grafi och växtgeografi. PA samma sätt som i detta arbete 
användes äfven tecknet !. 
Tillsammans med den här nedan säsom ny beskrifna 
arten utgöra omrädets nu kända arter och underarter 58 
stycken, fördelade pâ de olika hufvudgrupperna sälunda: 
Palustria 4, Obliqua 2, Erythrosperma 13, Vulgar ia 39. 
Af dessa äro 11 st. tillsvidare endast kända frän Got- 
land, nämligen 1 af palustre-g ruppen, T. palustre *crocinum, 
2 af erythrospermum-g ruppen. I. gotlandicum och plumbe- 
um samt 8 af vulgare-gr uppen. T. polium , araueosum, oiuo- 
polepis, capnocarpum, breviflorum , sphæroides, pyçnoschis- 
tum och vitellinum. Som emellertid utbredningen af Skan- 
dinaviens Taraxacum-arter ännu är mycket ofullständigt 
känd, är det troligt, att fiera af de ofvannämnda sä sm.V 
ningom äfven päträffas i andra delar af landet. Särskildt 
förefaller det sannolikt, att Ölands ännu föga undersökta 
Taraxacum- flora har âtskilliga likheter med Gotlands. 
Tvänne, som det synes, till kalkhaltigt underlag sä bundna 
former som T. palustre *lissocarpum och Langeanum hafva 
redan päträffats à Öland (den senare, enligt meddelande 
frän L)r. Dahlstedt jämte en del andra för Öland nya 
Taraxacum-arter sâsom T. Icetum, polyschistwn, marginatum, 
retroversum, tenebricans, Dahlstedtii och litorale, funnen för- 
liden sommar af Dr. Aulin i närheten af Borgholm och 
det är ganska troligt, att de i berörda afseende liknande 
T. palustre *crocinum och gotlandicum äfven linnas derstä- 
des. 
Af de frän Gotland kända Taraxacum-arterna ha ât- 
skilliga en ganska vidsträckt utbredning i Skandinavien. 
Sädana äro T. palustre, balticum, obliquum, Icetum med un- 
derarten obscurans, brachyglossum, tenuilobum, rubicundum, 
