67 
■bildete Art ist mit der an der schwedischen Westküste 
vorkommenden nicht identisch, so weit man es nach der 
angeführten Abbildung beurteilen kann. Die Gonimo- 
blasten sind bei G f nr cellar i(C in 2 — 4 Gonimoloben 
geteilt, bei C. byssoideum sind sie dagegen ungeteilt, 
und dieser Unterschied ist meiner Meinung nach so 
wesentlich, dass er einen Artunterschied bedingen muss. 
In den Sammlungen des botanischen Museums der 
Universität Upsala liegen einige Exemplare vor. die als 
C. byssoideum Arn. bestimmt und an der französischen 
Küste erbeutet worden sind. Ob diese wirklich mit 
C . byssoideum Ahn. identisch sind, lasse ich dahingestellt; 
mit C. furceUariœ J. G. Ag. sind sie jedenfalls nicht 
identisch. 
Nagra växtgeografiska notiser frän Lule 
Lappmarks barrskogsregion. 
Av John Erödin. 
Yara Lappmarkers vidsträckta barrskogsomrade. som 
pa grund av sina däliga kommunikationer och jämförel- 
sevis enformiga vegetation mindre lockar tili botaniska 
studieresor an fjälltrakterna. är ocksa i floristiskt hän- 
seende nästan mindre känt än dessa. Särskilt är detta 
fallet med östra delen av Gellivare socken, om Vars 
Hora ännu intet finnes publicerat. Sommaren 1915 lick 
jag emellertid tillfälle att göra ett kort are besök i hnn- 
bvgden mellan Gellivare kyrkoby och Yästerbottens- 
gränsen. Därvid gjordes nagra anteckningar, som jag 
här nedan meddelar. De härröra dels frân Leipojärvi 
by (280 m. ö. h.) vid landsvägen mellan Gellivare och 
Hakkas, dels frän de stora. längre normt belägna finnby- 
Markitta ( 300 m. ö. h. ) och Nilivaara (305 m. ö. h ). 
Yar och en av de sen are omfattar 30—50 gârdar. men 
de ha det oaktat tili dato endast med milslanga gangstigar 
statt i förbindelse med de större samhällena i väster 
Bot. Not. 1915. 
