71 
förträngäs, medan de förstoras och vidgas â den förra. 
Xär därför näringssaften söker passera bâgens trängre 
och smalare konkavsida, hindras den dar att frambringa 
rötter. Pa den konvexa ater stä vidare och öppnare 
.saftbanor till buds, hvarföre saften kan i sin helhet tagas 
i ansprak för de rötter, som dar skjuta fram. 
Huruvida den konvexsidiga rotbildningen i detta 
fall berott pâ en inverkan af fuktighetsdifferenser i 
niediet eller framkallats af tyngdkraften. polaritet eller 
krökningsmomentet i ocli för sig. utgör en frâga, som 
<let här är meningslöst att diskutera, da Rudbeck tyvärr 
ej bestämdt angifvit. fran hvilken växt de beskrifna 
kvistarna härröra 1 ). ej heller de närmare förhallandena, 
under hvilka iakttagelsen gjorts. och da den moderna 
växtfysiologien ännu icke sagt sitt sista ord beträffande 
verkningskretsen för de induktioner, som öfver hufvud 
behärska rotanlagens lokalisation. Den förklaring. Pud- 
beck gif vit af det iakttagna fenomenet, klingar emellertid 
förvänande modern och visar en pâfallande likhet med 
den numera allmänt hyllade, af Goebel uttalade uppfatt- 
ningen beträffande det s. k. morph aesthesifenomenet, 
rotanlagens konvexsidiga anordning a omböjda rötter 
och stammar (Xoll 1894 och 1900). Goebels âsikt 
utmynnar som bekant däri. att näringsförlial landen a 
ändras vid böjning. Pâ bâgens konvexsida skulle till- 
förseln af bestämda näringsämnen vara rikligare än pâ 
den konkava och böjningeri sâlunda verka pâ samma 
satt som en ringling. blott mera ofullständigt. Den 
konvexa sidan är härvid den befordrade. den konkava 
den hämmade 2 ). 
Af vissa. • längre fram i arbetet gifna anfcydningar vill det 
■dock synas, som om Eudbeck här afsett grenar af Salix. «Tust. 
k sadana framträder den här beskrifna fôretèelsen särdeles tydligt. 
2 Goebel. K.. Einleitung in die experimentelle Morphologie 
der Pflanzen. Leipzig und Berlin 1908, p. S4 m. fl. Ställen. — Se 
