undersidan, var relativt bred och täekt af ett kräftigt 
utveckladt erineum af livit färg. A fiera blad voro 
ifrâgavarande cephaloneer nästan likformigt fördelade 
öfver bladskifvan. Ej sällan förekommo de dock före- 
trädesvis utefter medelnerven, dar de kraftigast utveck- 
lade cephaloneerna öfver hufvud voro förhanden. och i 
ater andra fall träffades de i största antal i bladkanten. 
Â ett blad räknades icke mindre än 32 cephaloneer. à 
ett annat 31 ; ett tredje förde 24 sädana. 
Ett tvärsnitt visar vid mikroskopisk undersökning 
en jämn och glatt, cephaloneets hälighet begränsande 
innervägg. Da salnnda inga emergensartade utväxter 
här genomsätta kaviteten och cecidiets öppning saknar 
livarje antydan tili tnb- eller trattformig förlängning 
à bladnndersidan. far föreliggande cecidium räknas tili 
Rübsaamens typ d af ifrâgavarande »cécidie céphalonéi- 
forme» (Houard, sidan 146j. 
Nieras vid Stora Sjöfallet den 5 /7 1914. 
Cerastium alpinum L. rar. ylabrum Retz. 
Cecidium af Trioza cerastii H. Löw. (Houard: 2341 i. 
Cecidiet uppträder säsom skottdeformation. i det 
att bladen förstoras och antaga skedformig gestalt, 
medan skottaxelns internodier förkortas, sa att bladparen 
utga tätt invid hvarandra och, ömsesidigt täckande 
hvarandra, bilda en stör, hufvudlik gyttring. 
Förutom denna deformation af vegetativa skott- 
system visar det föreliggande materialet flerestädes vi- 
rescens af blommorna. Denna, som likaledes framkallas 
af Trioza cerastii , yttrar sig däri, att kronbladen blifva 
förstorade och inrullade samt mer eller mindre tydligt 
grönfärgade. medan standarblad och fruktblad atrofieras. 
I senast beskrifna form, dar cecidiet salnnda repré- 
senterai' en deformation af den Üorala axeln och därpa 
sittande blad, synes det icke tidigare hafva â Cerastium 
alpinum anträffats. I Houards handbok (sidan 41 (> 
