101 
nordspets tangerar polcirceln; dess södra âter torde be- 
traktas som mera borealt, subpolar! omrâde. 
Föregaende sommar besökte fil. kand. Gunnar Kjell- 
berg Island för att dar idka floristiska och ekologiska 
studier. Pâ min särskilda anmodan att därvid beakta 
pâ Island eventuellt förekommande gallbildningar, in- 
samlade demie de mera i ôgonen fallande deformationer. 
han vid sina exkursioner anträffade. Ifrâgavarande 
material, livilket välvilligt ställdes till mitt förfogande, 
visade sig vid närmare undersökning föra fiera karakte- 
ristiska zoocecidier. Det utgjordes af Salix glauca. S. 
herbacea , Betula nana och Rhodiola rosea , hvilka växter 
voro pâfallande stärkt deformer ade. Ehuru de vid dessa 
bundna cecidierna icke alla härröra frän Nord-Island, 
vill jag här beskrifva dem, da Island, som redan ofvan 
antydts, är cecidologiskt fullkomligt outforskadt. 
I den redogörelse, som lämnas i det följande, komma 
cecidierna att behandlas hvar för sig och under resp. 
värdväxter. I de fall, där en füllt säker identifiering med 
förut kända gallformer kunnat ske, har jag hänvisat 
tili de nunimer, hvarunder de aterfinnas i Houards 
stora handbok öfver Europas zoocecidier. 
Fyndo'rterna för det undersökta cecidiematerialet 
äro följande: frän Nord-Island Akureyri (vid sydspetsen 
af Eyja Fjord, 65° 40' n. br.) och Hals (nordost om 
Akureyri, 65° 45' n. bt.) samt frän Sydväst-Island Reyk- 
javik (64° 8' n. br.) och Thingvalla (öster om Reykja- 
vik ungefär a samma breddgrad). 
Salix glauca L. 
Häraf föreligger ett antal grenar, hvilkas blad föra 
rödfärgade. häriga cephaloneer. Dessa pungformiga ut- 
stjälpningar hafva en pâ bladundersidan befintlig, heit 
liten öppning, hvilken, liksom utstjälpningen pâ of van - 
sidan, omgifves af lânga här. Merendels äro cephalo- 
neerna likformigt fördelade öfver bladskifvan. Ej sällan 
