116 
odling ett 10-tal tricolorlinjer men icke i nâgot enda 
fall iakttagit nâgon som heist klyvning. Anledningen 
liärtil] torde vara, att V. tricolor ej, eller âtminstone ej 
i nägon större utsträckning, pollineras av större in- 
sekter som flyga trän blomma till blomma. utan av 
smâ insektlarver och pliysopoder , som leva i blommorna. 
Wittrock (3) har t. o. m. funnit dem inné i märkes- 
hâlan. 
Yid groningsförsök med pollenet har det visât sig 
att 95 — 100 % grott. Detta gäller sâvâl foräldralinjerna 
som Fi o. F 2 . Yid dessa försök användes en 1 % agar- 
lösning, försatt med glykos. För att pollenkornen ej 
skulle spricka utan driva slangarna väl, behövdes ej mindre 
an 25 — 30 gr. glykos pâ 100 cm. 3 agarlösning. Yid 
denna ovanligt höga koncentration âtgick c:a 24 tint. 
innan pollenslangarna voro füllt utbildade. 
De reciproka korsningarna mellan linjerna 2 och 10 
voro lika. Yid isolation lämnade de ej frö, vilket där- 
emot var fallet ont man utförde självbefruktning med 
konst. Pollenmagasinets byggnad var ungefär inter- 
mediär. Detsamma var förhallandet med märkeshalans 
riktning. Märkesläppens bredd närmade sig däremot 
arvensisformens. Hos V. 10 har märkesläppen en bredd 
av ~ mm., hos Y. 2 ^ mm. och hos Fi ^ mm. 
Det är emellertid ej en regel utan und antag, att F 1 
av en korsning mellan en herkogam och en autogam 
viol blir herkogam. I ett fall, nämligen en korsning 
mellan ett individ tillhörande F. tricolor L. subsp. amma- 
tropha Wittr. (Y. 40), som är herkogam samt en auto- 
gam arvensislinje (Y. 3), som tillhör V. arvensis Murr, 
subsp. patens Wittr. f. scanica Wittr., blev Fi autogam. 
Y. 40 skiljer sig bl. a. frân Y. 10, därigenom att pol- 
lenmagasinet ej är fullständigt slutet framtill. Förmod- 
ligen är detta orsaken tili att Fi är autogam. 
I F 2 av korsningen 2 X 10 uppstod klyvning i her- 
kogama och autogam a individ. För att bestämma tal- 
