118 
Tabell I. 
Märkesläppens bredd 
Klassgränser i sextiondedels 
mm. 
3 4 5 6 7 8 9 
M 
Antal individ. 
1 
13 I 
20 
16 
6 
7 1 2 
1 
5,2 
Huruvida transgressiv klyvning här äger rum är 
tviyelaktigt. Modifikationen är hos Y. 2 + V 60 m - 
och hos V. 10 ännn nâgot större, vilket gör, att Varia- 
tionen mycket väl kan ligga inom de gränser föräld- 
rarna bilda, men a andra sidan är individantalet litet, 
vilket beror pa att mätningarna taga lang tid och äro 
besvärliga att utföra, varför man mycket väl kan tänka 
sig, att de individ, som ligga utom föräldrarna ej kommit 
med. Tabellen visar för övrigt att stora flertalet' in- 
divid ligger närmre medelvärdet för arvensisformen än för 
tricolorformen. Den sluts ats, som ligger nära tillhands 
att draga härav, är att märkesläppen ej har nagon större 
betydelse för självpollinationen. Hade motsatsen varit 
fallet, borde största individantalet legat omkring medel- 
värdet för Y. 10., eftersom F 2 klyver i förhallandet 3 
herkogama till 1 autogam. Men även om man antager, 
att märkesläppens utbildning är utan inflytande pä det 
sätt pa vilket pollineringen äger rum, blir klyvningen 
svär att förklara, eftersom de bada andra egenskaperna 
visa transgressiv variation, vilket inte tyder pa mono- 
hybrid klyvning. Möjligen är det här frâgan om nâgot 
annat talförhallande. 
Av intresse är att i F 2 framkommit 3 individ, som 
genom blommans byggnad äro nästan uteslutna fran 
pollinering, även da blommorna fa fritt besökas av in- 
sekter. Hos dem är märkeshalans mynning riktad fram- 
at och nästan uppât. Märkesläppen var pa de 2 indi- 
viden väl utbildad resp. 7 / 60 m - m - oc ^ 1 s / 60 m • m * 
det tredje nâgot mindre nämligen 5 fco m. m. Fröbild- 
ningen är hos dessa individ synnerligen dâlig. Nagra 
