121 
Roffâglar som fröspridare! 
Af Aug. Heintze. 
I en uppsats behandlande ärtväxtemas spridnings- 
medel omtalar Focke (7 p. 650), att han en gang fann 
talrika groddplantor af Vicia Faha. hvilka vâxt upp ur 
resterna efter en dufva, som dödats af nâgot rofdjur. 
En liknande iakttagelse föreligger äfven frân vârt land. 
Pâ stranden af en liten back i södra Härjedalen paträf- 
fade nämligen Birger (3 p. 2) en gräsand, som sönder- 
slitits af en roffâgel. Andens bnk och inâlfvor voro 
betäckta med lefvande bnlbiller af Polygonum viviparum . 
och rundt kring den döda f âge ln lâgo frukter af Ranun- 
culus arris. 
I föreliggande uppsats skall jag visa, att en frö- 
spridning genom förmedling af roffâglar och rofdjur pâ 
of van antydda satt äger rum i afsevärd utsträckning. 
Roffäglarna kunna emellertid äfven pâ annat satt göra 
tjänst som fröspridare. De »bollar» af här, fjädrar, ben 
och andra tili näring otjänliga ämnen, som dessa faglar 
kasta upp. innehalla nämligen ej sällan grobara frön och 
frukter. 
1. Jämtland, barrblandskog invid Strömsund; 1 9 ^ 1 3 . 
Ofversidan af en 7 dm. hög tallstubbe var delvis öfverdragen 
af mossor: Hylocomium parietinum, Dicranwn scoparium och 
Hypnum uncinatum. I detta mosstäcke växte: 
Luzula pilosa : en ungplanta. 
Melampyrum sp.: 6 ungplantor. 
Vaccinimn vitis iäcea: 2 ungplantor. 
Pa och framför allt rundt omkring stubben lägo mult- 
nande rester efter en tjäder. Stubben hade föregäende som- 
mar tjänstgjort som slaktbänk ât en dufhök eller annan 
större roffâgel. 
Ett par egendomliga förekomster af Luzula pilosa i 
trakten af Uddevalla fa möjligen tydas pâ liknande satt. Pâ 
en 2 dm. hög granstubbe fann jag nämligen ett ungt individ 
af denna växt. Stubben var ännu frisk och beboddes ej af 
Bot. Xot. 1916. 
