128 
Petersen, J. B., Studier over Danske aërofile 
Alger. — Det Kgl. Danske Vidensk. Selsk. Skrifter, 7 R., 
naturv. og mathem. Afd. XII, 7, s. 269 — 880, 4 t. 1916. 
Författarens définition pâ aërofila alger lyder sâlunda: 
»Aërofile kaldes saadanne Alger, som dækker deres Vand- 
forbrug ved at optage atmosfærisk vand, og som overstaar 
de ved denne Levevis betingede, i Regien hyppig indtrædende 
Terkeperioder uden at danne noget særligt Hvilestadium.» 
Man känner icke egentligen orsaken till att luftalgerna 
kunna tâla uttorkning. En del ha ett slemlager omkring 
sig, andra ha en tjock cellvâgg, andra âter innehâlla olja. 
Förf. experimenterade och f'ann bland annat, att Prasiola 
crispa kunde tâla intorkning 3 veckor, men ej 8 mânader. 
En del diatomeer kunna lefva i jord, som ej inneh aller mer 
an 5,2 — 6,8 % vatten. 
Olika algformationer upptrâda pâ olika lokaler, t. ex. 
pâ sur och pâ alkalisk jordmân. Diatomeerna âro smâ, t. o. 
m. mycket smâ. Pâ âkrar och trâdgârdsjord âro de talrika. 
Man kan icke taga 1 kubikmillimeter jord frân ytan af sâ- 
dan jord utan att dâri finna diatomeer. Men pâ skogsmark, 
i synnerhet om där ligga ruttnande blad, finnas of ta ails 
inga diatomeer. 
Antalet arter af diatomeer gick till 36 och af Chloro- 
fyceerna till 35. Nya arter âro: Pleurococcus calcarius , 
Coccomyxa olivacea, IMctyococcus sp., Hormidium mucosum, 
Navicula Borrichii och terrestris, Stauroneis agrestis och 
aerophila samt Navicula Vaucheriœ. Dessutom kunna vi 
nâmna de ej for Sverige kända: Pleurococcus lobatus Chod. 
och Stichococcus mirabilis Lagerh. 
Rosendahl, H. V., Ett ej beaktadt fynd af en 
för Skandinaviens flora ny ormbunke. — Arkiv f. 
Bot. 14. 
I Riksmusei herbarium har förf. funnit ett under be- 
teckning Aspidium angulare i Norge insamladt och mycket 
typiskt exemplar af Polystichum setiferum Forskâl (P. acule- 
atum (L.) Schott, A. angulare Kit.). Det var insamladt af 
A. E. Lindblom och finnes af honom omnâmndt i Physio- 
grafiska Sâllskapets Tidskrift 1838, men ss. ses af hans 
omnâmnande af utbredningen (i Bot. Not. 1843 s. 24) har 
Iran, liksom mânga andra, ej skilt nâmnda art frân de nâr- 
stâende tvâ arterna: P. lobatum och P. Braunii. 
I Hartmans Skand. Fl. 12 uppl. finnas redan de vikti- 
gaste karaktârerna for denna vâxt angifna. 
