175 
sträckor vara bar. För öfrigt kunna finnas Potamogeton 
perfoliatus , Myriophyllum spicatnm , Char a- sorter samt ställ- 
vis ymnigt Arundo Phragmites *) och Scirpus lacustris , 
resp. Tabernaemontani. 
Den därpa följande litorala regionen (stranden i 
inskränkt mening) utmärker sig genom att den vid olika 
tidpunkter kan ligga under eller of van vattenytan. Dess 
första bälte, det sub salin a bait et är vid normalt 
sommarvattenstând under vatten, men blottas vid ut- 
vatten. Gransen mot den snblitorala regionen gar dar 
de submersa, obligata vattenväxterna upphöra, men är 
till följd af dessas ojämna utbredning ofta otydlig. Ve- 
getationen är mycket fattig och bestâr vanligen af tä- 
tare eller glesare ^dnmdo-bestând, ställvis nppblandad 
med Scirpus lacustris eller Tabernaemontani. Där de 
saknas eller växa glest plägar Scirpus parvulus finna 
lämplig växtplats. 
Den litorala regionens andra bälte, det salina bäl- 
tet, ligger vid normalt vattenstând of van y tan, men 
vätes ofta under Vegetationsperioden af högvatten. Dess 
gräns mot det subsalina bältet är mestadels skarp och 
gar där följande för bältet karakteristiska arter börja 
uppträda: Scirpus uniglumis , Juncus Gerardi , Triglochin 
maritimum, Glaux maritima , Plantago maritima, Agrostis 
stolonifera, Calamagrostis neglecta 1 2 ). Dessutom aterfin- 
1 ) I afseende â växtnamnen följes i allmänhet »Förteckning öf- 
ver Skandinaviens växter utgif ven af Lunds botaniska förening 1907». 
2 ) Pa stränder med för zonbildning särskildt gynnsam slutt- 
ning kunna de nyss nämnda arterna fördela sig nägot ojämnt inom 
bältet. Sa intar Triglochin maritimum företrädesvis bältets lägre, 
Juncus Gerardi och Plantago maritima gärna dess högre belägna 
delar. Detta förhallande har af Palmgren (1914 p. 87 o. 1915, p. 
42) observerats a äländska stränder. Han ätskiljer nämligen ett 
Triglochin- och ett Juncus Gerardi-bäAte, hvilka enligt min ter- 
minologi höra tili det salina bältet. Däremot läinna mina iaktta- 
gelser frän Nyland ej stöd för hans uppgift (1915), att Festuca 
rubra skulle ersätta Juncus Gerardi och Scirpus uniglumis pa 
