178 
auricula , Chrysanthemum Leucanthemuni etc. Den supra- 
litorala regionens öfre gräns är omöjlig att fastslâ, ifall 
man ej vill draga den dar skog af björk, tall eller gran 
(mähända till följd af nor mala grundvattenförhällanden) 
kan ntveckla sig. 
Nâgon füllt tydlig fotografi af en strandäng i Ny- 
lands skärgärd, som künde tjäna till illustrerande af 
det sagda, förfogar jag för närvarande tyvärr icke öfver. 
I stallet kan jag lämna en bild härstammande frân 
Stockholms yttre skärgärd, dar, enligt hvad jag varit i 
Fig. 1. Strandäng ä Rotskären i Stockholms yttre skärgärd. 
Sernanders erkursion den 27 maj 1916. (Foto. G. Samuelsson.) 
tillfälle att iakttaga, samma förhällanden i allt väsentligt 
äro râdande. Fig. 1 visar en strandäng at NY med skyddat 
läge. Vi se tili höger supralitorala Ainus- snar med nagot 
J uniperus. Strax nedanför ligger det supra salina bältet med 
Carex Goodenougliii. Därpa följer det salina bältet, tydligt 
afgränsadt genom sin mörka ton förorsakad af domine- 
rande Scirpus uniglnmis. Sist ha vi närmast det öppna 
vattnet en bred zon af fjolarig Arundo, hvars öfre och 
största del faller inom det subsalina bältet. 
