226 
Ar 1842 var perioden 11 — 20 mars ovanligt varm, 
nämligen i medeltal + 1,52° (säledes 1,95° varmare an 
vanligt); härigenom lockades de växter, som normalt 
blomma i förra hälften af april att bli mycket (18 — 18 
dagar) tidigare, likartad verkan hade det förhallandet, 
att första perioden af 10 dagar i april var 1,42° varmare 
än normalt. Genom snarast normal temperatur mellan 
11 — 31 april och 11 — 31 maj sjönk förtidigheten under 
den st örst a delen af den âterstâende vâren ned tili 4 — 
7 dagar; en värmeperiod mellan 1 — 10 maj visade sin 
verkan pâ värkurvan först omkring den 20 maj, da 
växtligheten var 10 dagar tidigare än vanligt. 
Ar 1843 höll sig medeltemperaturen under noil ända 
till och med perioden 11 — 20 april, hvarigenom den 
första varutvecklingen försenades 16 — 15 dagar. Under 
heia den âterstâende delen af vâren var ock tempera- 
turen lägre (i medeltal 2,57°) än normalt med växtlig- 
hetens ty ätföljande försening med i medeltal 6 dagar. 
Denna undersökning har jag i främsta rummet före- 
tagit för att visa noggrannheten i Hartmans observa- 
tionsserie och riktigheten af mina vârkurvor; den bör 
vara af värde äfven därigenom att genom densamma 
det nära sambandet mellan växlingarna i värmegraden 
och växtlighetens utvecklingsgäng äfven i detta enskilda 
fall tydligt framstar. 
Tabell 3 afser att visa de största afvikelserna under 
âren 1840 — 1846 och 1896—1901 vid Gehe frân en nor- 
mal vär under denna arstids olika delar; denna tabell 
visar, att tidsrymden mellan extremerna är störst (34 
dagar) vid de första varväxterna och att den i stört 
sedt blir mindre ju längre vâren framskrider, sä att den 
vid löfsprickningstidens slut är blott 14 dagar. Det 
enda undantaget frân en sâdan utvecklingsgäng visar 
den stora Variationen (20 dagar) omkring 20 /ö, hvilket 
undantag torde bero pâ observationernas kortvarighet 
och som heit säkert kommer att élimineras genom en 
