15 
kaut af endast tva lager celler — , da nämligen, som 
redan Molisch iakttagit, ägghviteprofven â blad ocli 
därmed jämställda växtdelar i allmänhet blifva heit svaga. 
Lades Hera thallusstycken öfver hvarandra, blef den tegel- 
röda färgen synnerligen stark. I nagra fall visade det 
sig, att en längre tids inverkan af reagenset kräfdes, 
enär detta trängde särdeles längsamt in i materialet. Sa 
t. ex. hos bladen af Lath y ras platyphyllus och Aue aha 
japonica , äfvensom af den i det följande nämnda Pru- 
nus Laurocerasus. 
I kanske än liögre grad an fallet varit med de i 
det föregaende beskrifna ägghvitereaktionerna, Xantho- 
protein- och biuretprofven, befinnes Millons reaktion 
maskerad genom andra, af reagenset ifraga framkallade 
färgningar. Salnnda blifva bladen synnerligen ofta pri- 
märt grasvarta eller blyfärgade, hvarefter en mera mörk- 
brun (kaffebrun) eller rent svart färgning inträder, som 
mer eller mindre fullständigt undanskymmer den af ägg- 
hvita härrörande rödfärgningen. Detta iakttogs hos 
följande växter: Viburnum Opulus , Lonicera caerulea, Tilia 
europaea , Sorbits Aucuparia , Prunus Laurocerasus , Cratae- 
ejus Oxyacantha , Rosa multiflora , Frayaria vesea , liibes rub- 
rum , Actinidia Kolomichta , Rubus tomentosus , Ampélopsis 
hederacea , Acer Pseudoplat anus (särskildt â de af Eriophyes 
macrochelus förorsakade Erineum-î alten), Robinia Pseud- 
acacia, Gerds Silijuastrum, Gleditschia tria can thos, Rhus 
Cotinus , Berberis vulgaris , Mahonia Aquifolium (färgades 
grabrun), Epimedium alpin um . Polygonum amphibium 
terrestre , Polygonum sacchalinense, Rheum Rhaponticum , 
Quercus Robur. Gastanea vesea, Garpinus Betulas (hos 
denna erhölls orangegul färgning), Ainus glutinosa (sär- 
skildt â blâsor, framkallade af Taphrina Tosquinetii ) , Be- 
tula verrucosa , Juglans regia , Salix fragilis X triandra , 
Salix alb a , Populus pyramidalis (i synnerhet â unga blad 
och blâsor, härrörande af Pemphigus filaginis). 
Hos Kleinia pinifolia iakttog jag â tunna, ur st am- 
