men utskurna mediana längdlameller, att med Millons 
reagens de i närheten af kärlknippena liggande sklerei- 
derna färgades intensivt svarta. Hos Acalypha obovata 
träffades ett annat anmärkningsvärdt förhällande, i det 
att en svartfärgad, drusliknande kropp här befanns ut- 
kristalliserad i vissa idioblastiska celler i bladets meso- 
fyll. Anledningen tili sistnämnda reaktioner känner jag 
icke närmare. Mähända bero de pa reduktion af kvick- 
silfversaltet genom nagon vid ifragavarande element 
bunden, lätt oxidabel substans. 
Till slut skall med nagra ord omnämnas en modi- 
fikation af den MiLLON’ska reaktionen, som jag vid mina 
undersökningar i Hera fall användt och funnit leda tili 
särdeles goda résultat. Sâsom Nasse pâpekat, kan man 
vid prof pa ägghvita med fördel ersätta kvicksilfver- 
nitratet med kvicksilfveracetat. Loses detta i vatten 
och försättes lösningen därefter med ättiksyra och nagra 
droppar utspädd (heist 1-procentig ) kaliumnitritlösning, 
erhalles vid lindrig uppvärmning x ) en liknande röd- 
färgning â ägghvita som med Millons reagens. I andra 
fall tillsatte jag tili kvicksilfveracetatlösningen nagra 
droppar stark salpetersyra och fann äfven i detta fall 
tydlig rödfärgning inträda, sâsom â bladstycken af 
Syrinya vulgaris , Veronica Beccabunga och Trifolium pro - 
tense. Nasses reagens synes mig — atminstone när 
undersökningen gäller blad — ega det företräde fram- 
för Millons, att färgningen â ägghvita är väsentligt 
längre tid hallbar. 
Hvad beträffar verkningskretsen för Millons reak- 
tion — huru Nasses förhaller sig i detta hänseende, 
har jag ej ännu pröfvat, men torde den af allt att döma 
i det stora heia förhalla sig öfverensstämmande med 
Vid uppvärmning af kvicksilfveracetatlösning grumlas denna 
af en gulröd, kristallinisk fällning, basiskt kvicksilfveracetat. Grum- 
lingen’ förhindras, om tili lösningen sättes t. ex. ättiksyra eller sal- 
petersyra. 
