37 
Nâgra ord om Medieago lupulina L. f. 
Cupaniana (Guss.) Boiss. 
Av Gösta R . Cedergren. 
I juni 1908 an traf fade jag vid Borgholm pâ Öland 
en form av Medieago lupulina L., som skaffade mig en 
del huvudbry. Jag künde i svenska floror ej anträffa nâ- 
gon beskrivning, som passade in pâ denna och lät den 
sedan ligga under namnet M. lupulina L. forma. Ar 
1916 erhöll jag av godsägaren W. Ljungwaldh i Upsala 
ett ark av samma växt insamlat vid Färjestaden pâ 
Öland juli 1913. Jag erinrade mig nu mitt gamla fynd 
och började söka i litteraturen och fann att arten 
stämde överens med beskrivning pâ Medieago lupulina 
L. f. Cupaniana (Guss.) Boiss. 
Denna form avviker fran typisk lupulina L. genom 
följande karaktärer : Yäxten flerarig, med grov, för- 
vedad rot. Stjälkar nedliggande, tryckta tili marken 
eller baglikt uppstigande. Blad mind re och mera iso- 
diametriska i det att längd och bredd äro lika, (hos 
lupulina är bladlängden nägot större an bredden). For- 
men är även olika: de fiesta nedre och mellersta bladen 
äro omvänt lijärtlika, de övre ofta omvänt äggrunda. 
Dessutom äro bladen liksom även stjälken stärkt hariga. 
Blommorna äro större än hos lupulina , sä att de tvä 
nedre fodertänderna äro hälften kortare än vingar och 
köl (hos lupulina typiskt ungefär lika langa.) 
Denna växt beskrevs först sasom art av Gussone i 
Florae Siculae synopsis Tom. II (1844). Namnet gav 
han efter Francesco Cupani, som beskrivit växten i 
Hortus Catholicus (1696) pag. 139 sasom »Medica Lu- 
pulina, mellina, incano folio, molli, crasso, lanuginoso, 
semicordato. » 
Hos Bertolini (Flora Italica VIII (1850) pag. 260) 
bibehälles den fortfarande sasom art. 
Boissier (Flora Orientalis II (1872) pag. 105) drager 
Bot. Not. 1917. 
