48 
Fröfärg ljusare, grundfärgen vanligen brun; äfven 
inörkbruna-svarta och ljusgula-hvita fröfärgstyper f örekomma. 
Frövingef ärg ockragul-rödbrun; violett färginblandning 
ytterst sällsynt. 
Barr relativt korta och breda (medellängd normalt 35 
mm. eller därunder; proportionstalet barrlängd: barrbredd i 
regel <c 25,1), styfvare och rakare, visande starkare och 
tidigare inträdande gröngul vinterfärg; barralder normalt 5 
ar eller däröfver. 
Krona smalare och mera cylindrisk, i regel uppbyggd 
af jämförelsevis fin a grenar, äfven a äldre träd relativt lang. 
Grofbark tunnare, den gula fjällbarken naende relativt 
langt ned ä stammen. 
Utbredningsomräde inom Sverige: lande ts norra och 
mellersta delar norr om en linje, som tänkes dragen genom 
öfre Värmland, mellersta Dalarna nordost ut genom Hälsing- 
land tili Medelpad. — Den nordsvenska tallen är — att 
döma af allt — en öster- och norrifran (fran Nordosteuropa) 
i vart land invandrad tallform. 
De linjer, hvilka markera gränsomradet de bada tallty- 
perna emellan i vart land, visa ett med vissa mânads- och 
ärsisotermer — januari- och februari-isotermerna för — 6° C. 
och ärsisotermen för -(-3° C. — parallellt eller sa godt som 
sammanfallande förlopp. Da säväl morfologiska karaktärer 
(framförallt kronform och barktjocklek) som äfven fysiologiska 
{olika tillväxt, olika mottaglighet för skytte etc.) göra de 
bada typerna jämväl skogligt sett olikvärdiga, är deras 
isärhällande ej blott af teoretisk utan äfven af rent praktisk 
betydelse. 
Innehäll. 
Cedergren, G. R., Nâgra ord om Medicago lupulina L. f. Cupaniana 
(Guss.) Boiss. S. 87. 
Gertz, O., Makrokemiska ägghviteprof â blad. S. 1. 
Hülting, J., Lichenes nonnulli Scandinaviæ. VI. S. 41. 
Rosendahl, H. V., Genmäle med anledning af Sv. Murbeck: En hos 
oss anyo misstolkad ormbunkshybrid, Asplénium Ruta mura- 
ria L. X septentrionale (L.) Hoffm. (Botaniska Notiser. 1916. 
s. 257). S. 43. 
Smärre notiser. S. 35, 36. 39, 40, 46 — 48. 
Lund, Berlingska Boktryckeriet, ,5 /a 1917. 
