skr. 6: 3. 1912), hvari jag heit instämmer: »Det kan 
vara svärt nog att taga reda pa. hvilka karakterer, soin 
hopknippats med hvarandra och bilda en enhet, och 
man kan lätt nog blanda bort en föga framträdande typ. 
men har man väl rätt fastställt den nämnda karakters- 
enheten, jag sknlle vilja säga karaktersknippet, skall 
man sedan rent af frapperas af den trohet, hvarmed 
det halles samman i alla nya hithörande individ man 
möter*. Särskildt vill jag fästa uppmärksamheten pa 
det ypperliga ordet »karaktersknippet», ty det är icke 
genom en eller annan skarpt framträdande karakter 
man kan bestämma Rosa-arter. utan just genom Hera 
diopknippade» egenheter framstar den ena typen för 
det öfvade ögat skild fr an den andra. Detta gäller sä- 
väl de gamla kollektivarterna som. om jag sa ma säga, 
art er i modern mening. 
Att vâra pâ senare tid urskiljda Rosa-arter icke 
äro uteslutande skandinaviska lokaltyper — sädana 
torde väl dock finnas — har jag till min gläd je belt 
nyligen kunnat konstatera. Jag har nemligen bland 
Rosor frân Skotland nr Traaens herbarium funnit /Y. 
purpurella Lindstr. sa i minsta detalj öfverensstämmande 
med här växande, som om exemplaren varit skurna 
frân en biiske här, och detta fràn tverine olika skotska 
lokaler. 
Här nedan vill jag. sä godt jag kan, framlägga 
mina egna erfarenheter beträffande Rosorna samt söka 
visa, hvilka af deras organ och egenskaper företrädesvis 
böra undersökas for att kunna uppspara (stundom mi- 
nim ala) likheter och olikheter. A f veil vill jag i sam- 
manliang denned for Sveriges Rosor söka gif va en ny 
uppställning, hvilken jag för egen del funnit lätt att 
öfverskada och praktiskt användbar i och för en »grof- 
sortering» af förekommande material, som ju bör förega 
den niera ingâende granskningen. Om tid och tillfälle 
gifves mig, kommer jag môjligen senare att fullständigt 
