nästan vilja säga. att man ma begagna sig af qvalifi- 
ceracl majoritet. Jag vill änyo päminna om Fries’ in- 
ledande ord tili Rosa-slägtet : Yarium et mutabile semper 
Rosa! Blott en egenskap har jag funnit alltid vara 
konstant hos qvistar Iran samma buske: blommornas 
färg för den sommaren: men kommer man ett annat 
är. eller blommar busken om pa hösten. kan äfven 
blomfärgen vara nagot olika (atminstone hos en del 
canina-arter). Äfven bladens färg pä samma buske är 
sä tili vida konstant, att alla äldre qvistar hafva den 
lika. men pa hösten utskjutande nya skott fâ gerna en 
annan färg. Stiften hos arte v r af den grupp, jag här 
nedan kallar conglobata, äro ocksä lika hos samma buske, 
men sä är icke fallet med stiften hos den andra grup- 
pens arter. Härbeklädnaden är äfven i regel (men visst 
icke alltid) lika. Allt annat är enligt min erfarenhet 
mer eller mindre varierande. 
Nu torde nâgon tilläfventyrs tänka. att om dessa 
mina uppgifter äro riktiga, blir det ju omöjligt att säkert 
bestämma Rosorna, men lyekligtvis är det icke sä lila. 
Jag vill päminna om den ofvan citerade termen karak- 
tersknippet. Den ena rosenqvisten kan hafva mindre 
typiska blad, hos den andra saknas de rätta taggarna 
o. s. v. : men alltid finnes det i behäll nagot af artens 
karaktersknippe. som för den vane iakttagaren röjer, 
hvem man har att göra med. För den. som blifvit 
rigtigt bekant med en viss art. är ofta en blomma med 
ett eller par blad nog för säker bestämning. 
En bland Rosaslägtets manga egendomligheter bör 
man särskildt noga lägga märke tili, nemligem att dess 
arter kunna uppträda. ja rent af torkläda sig under 
fiera olika former. Jag är ganska benägen att tro, 
det obekantskapen med dessa former varit kanske för- 
nämsta orsaken tili de synnerliga svärigheter, rhodor 
logerna mött vid försök att utreda vissa kollektivarter. 
Samma Rosa-art kan nemligen hafva : 
