enkelt eller nagot ojemt sägade blad samt foder- 
blad utan glandler och kallas dâ grand form ; 
nämnda sâgning pâ bladen ocli foderbladens ytter- 
sida med glandler, kallas dâ sub-form ; 
dubbelsagade blad utan glandler pâ fodret, kallas 
per- form ; 
dubbelsagade blad jemte glandler pâ fodrets ytter- 
sida. kallas super- form. 
En perform med mycket glandelrika bladkanter kal- 
las pr re-form ; en form med glandler i foderbladens kant 
kallas ob-form. Dâ en föröfrigt glatt art liar bladskaften 
hâriga, kallas en sâdan form hirtelli-form. 
Tvâ eller fiera af dessa former f örekomm a icke sällan 
pâ samma buske. Här vid Mar strand växer t. ex. en 
buske It. Lindstroemii At. pâ hvilken jag fiera âr obser- 
verat sâvâl grund- per- och sub- som äfven (svag) super- 
form samtidigt. Füllt utvecklade præ- ocli super- 
former torde dock icke gerna kunna träffas pâ samma 
buskar som grund- och subformer. Man mâ nu icke 
fro, att alla ßosor äro sä der proteus-artade, men det 
gäller dock en stör del. kanske flertalet;- somliga hafva 
likväl blott en drägt; sâ torde t. ex. villosa-arter endast 
uppträda i superform. 
När man lärt känna denna formskillnad hos samma 
art, kan man tydligen förstä, i hvilket bryderi botani- 
sterna förr stundom mâtte râkat, dâ de skulle skilja arter 
pâ grund af bl. a. serratur och glandelbeklädnad. Icke 
underligt sâledes, att Grenier künde finna olika »arter» 
pâ samma stam. hvilket han, med füllt skäl, ansäg märk- 
värdigt! 
För att beteckna grundformen af en art använder 
man heit naturligt artens'en gang bestämda botaniska 
namn. Beträffande öfriga ofvan angifna former begagnas 
nägot olika beteckningssätt ; Matsson har (ätminstone 
förr) skrifvit t. ex Hos a c flauen Vill. *per-Almquistii Mtss. 
var. per-aeutioridens Mtss. Jag finner för -min del detta 
