70 
Hvad här ofvan sagts gäller blomskottens blad. Af 
arsskottens blad har man jnst ingen nytta vid bestäm- 
ning, jä de kunna, atminstone för den mindre vane, verka 
t'örvillande, enär de hafva ett fran blomskottens rätt af- 
vikande ntseende med i regel bredare basdel och fylli- 
gare bas. Om t. ex. blomskottens blad vid basen äro 
kilformiga, äro arsskottens mera afrundade; hafva blom- 
skottens blad rundad bas, äro arsskottens bladbaser tvära 
eller t. o. m. nagot hjertlika. Detta tyckes gälla alla 
Rosor, saväl svenska som ntländska (atminstone alla jag 
sett). Jag menar nu visst icke, att alla ârsskottsblad 
äro fylligare än alla blomskottsblad, utan äfven i detta 
fall far man ta i betraktande flertalet qvistar och fler- 
talet blad. Dessutom hafva arsskottens blad gerna nagot 
utböjda tanduddar. Sa kan ocksa förekomma hos blom- 
skottsblad, men mera sällan och endast hos vissa arter 
(t. ex. B. purpurella Lindstr.). Qvistar, som blomma i 
slntet af augusti eller senare, visa samma egenskaper 
hos blad m. m. som ârsskotten, ganska naturligt, ty det 
är just arsskott, som da blomma. 
Ännu har jag icke hos de svenska arternas stipler 
lyckats uppleta nagra karakterer af värde för bestäm- 
ningen. Sagorski i »Die Rosen der Flora von Naum- 
burg a /s.» (1885) uppgifver, att B. cinnamomea L. kan 
skiljas frân alla andra Rosaformer derigenom, att ars- 
skottens stipler äro rörformigt sammanrullade. Denna 
egenskap har jag sett omnämnd i fiera floror, dock ick<‘ 
att den skulle vara nagot alldeles speciellt för cinna- 
momea. Sedan jag började sysselsätta mig med Rosorna, 
har jag ej haft tillfälle studera B. cinnamomea i naturen. 
och pä pressade ex. kan jag icke sa tydligt se sagda 
egenhet, om den nu finnes äfven hos svenska exemplar. 
Förtjenar undersökas ! 
Taggbeklädnaden fäster man i allmänhet stört afse- 
ende vid, kanske i en del fall alltför stört. Nog visa 
taggarne goda karakterer för att skilja kollektivarterna 
