78 
Samtliga dessa karaktärer, som utmärka maritima 
i s. och v. Sverige, hvaraf Biksmuseet äger ett rikt 
material, aterfinnas hos Lindebergs omförmälda typex- 
emplar af »baltica», i nagra fall sä fullständigt, att 
dylika »baltica »-exemplar maste betecknas som maritima 
optima. (Att äfven den habituella likheten hos de sär- 
skilda delarna, stra, blad, skott, vippa, är slaende, be- 
tonas ännu en gang). 
Vill man emellertid försöka att i Lindebergs be- 
skrifning (Bot. Not., anf. st.) ntleta nagra skillnader 
fr an maritima , skulle följande möjligen komma i fräga: 
1. »skottblad korta», enligt L:s uttryck; de äro dock 
8 — 9 cm, ja hos hans s. k. »vegetior» 12 cm, och hos 
maritima äro de ej längre! — 2. »ramis longioribus 
reflexis» — tyvärr hafva af ca. 50 » baltica» -individ i 
originalsamlingen i Biksmuseet endast tvâ ett par ned- 
böjda vippgrenar; — 3. »blomfjällen vid blomningen 
tunna» — ej heller detta är med verkligheten öfverens- 
stämmande i sadan grad, att nagon artskillnad därpa 
kan grundas 1 ). 
Vill man därför af själfva exemplaren i den öländ- 
ska typserien af »baltica» söka utleta nagon karaktäris- 
tisk egendomlighet gent emot maritima , synes följande 
framga af jämförelsen, ehuru ej direkt uttaladt af Lin- 
deberg: 1 . straet är relativt lägre, 2. vippan är i all- 
mänhet litet mera öppen eller utspärrad, och 3. de icke 
blommande skotten med förlängda internodier äro rela- 
tiv! talrikare. Nagon artskillnad kan dock ej byggas 
pa dylika förhallanden, sä mycket mindre, som maritima 
äi en i hög grad lätt-modifierad art. Men det är ju ej 
I Hartmans flora, ed. 11, s. 502, säges om maritima-distans- 
gruppen: »inre skärmfjäll tunnt», men därmed âsyftas blott en mot- 
sättning mot de ytterligt fasta, nästan broskartade fjällen hos 
Glyceria procumbens» â sid. 50B. Hos maritima äro skärmfjällen 
lika fasta och ogenomskinliga som blomfjällen (enligt Lindebergs 
t erminologi ^tjockskaliga >'}. 
