orimligt, om Ölands-strändernas kalkgrund, kontinentala 
sommar och starkare. solbelysning skulle modifiera ma- 
ritima pâ annat satt, än de atlantiska stand or tern a. 
Som bekant är Lindebergs »baltica f. pumila» i 
Neum.-Ahlfv:s flora, s. 748, ansedd för identisk med 
maritima f. arenaria Fr. Hvad samma flora a s. 749 
yttrar om »baltica» i öfrigt, kunna vi icke godkänna, 
för sa vidt däri ingâr ett omdöme om växtens systema- 
tiska ställning. Skall man behâlla namnet »baltica» 
för en viss (Ölands-) form af maritima , sa är det i alla 
fall ännu för tidigt att yttra sig om denna forms vä- 
sentliga kännetecken. Riktigast. är, att »baltica» far 
försvinna. 
2. »G. Duseni ». Originalexemplaren i Riksmuseet 
af denna växt skilja sig fran »baltica» genom sin väl- 
diga storlek (»Culmus bi. 1 tripedalis. . . panicula deflo- 
rata semipedalis»), och namnet är en välförtjänt hyllning 
at den skicklige samlaren och växtpreparatorn K. F. 
Düsen. Tyvärr är arträtten lika imaginär, som »balti- 
ca’s». Redan i diagnosen (anf. st., s. 153) möter en 
lapsus, nämligen »spiculæ parvæ» etc., hvilket i beskrif- 
ningen närmare bestämmes sa: »ax och blommor smâ, 
nästan dubbelt mindre än hos Grlyc. bait.». Sa är dock 
ej fôrhâllandet med typexemplaren, och det mots âges 
af Lindebergs egen uppgift (s. 154): »(ax) 5 — 10 mm. . . 
blomfjäll omkr. 3 mm». Annu en annan jämförelse- 
med »baltica» förekommer, näml. : »skottens blad längm 
än hos Grlyc. balt.» — likaledes ett misstag, framkalladt 
däraf, att bladen hos »baltica» uppgifvits för korta (se 
ofvan). Att författaren jämför sin »Duseni» med »bal- 
tica», är emellertid fullkomligt pâ sin plats, ty de höra 
närmast tillhopa. Ï själfva verket beliöfves det ingen 
langvarig undersökning för att inse, att de tillhöra 
samma art, och äfven »Duseni» är därför identisk med 
maritima , med vederbörligt afseende fästadt vid att vissa 
exemplar af »Duseni» äro hybrider, sâsom pâpekas i 
