sa slutar prof. Rosendahl sitt genmäle — bort gifva 
min uppsats en annan titel. 
Genom prof. Nathorst’s välvilja har jag nu baft 
till pâseende de tvâ ifrâgavarande bladen samt för 
jämförelses skull tillika det öfriga materialet ifrân Alnön. 
Därvid har det visât sig — när man nämligen faster 
sig vid sädant, som en artsy stematiker bör fästa sig 
vid, och ej exempelvis gör en räddningsplanka utaf ett 
bladskaft, som râkat bli nâgot tjockt pâ en autotypi — 
att, sasom jag i min förra uppsats förmodade, äfven 
dessa tvâ blad tillhöra en otvifvelaktig A. Ruta 
muraria 'y^ septentrionale. De äro för öfrigt sä öfver- 
ensstämmande med det andra materialet ej blott med 
hänsyn tili bladskaftens växlande Jängd (ty äfven ä 
detta träffas enstaka blad med lika korta skaft) utan 
ocksa betraf fände vissa rent individuella smâdetaljer, 
att man sannolikt ej gar miste, om man antager dem 
en gang hafva varit i organisk konnex med detta. 
Titeln pâ min föregaende uppsats — dessa rader 
äro ett slututtalande frân min sida — var följaktligen 
füllt adekvat. 
Naumann, E., Fotografering utan kamera och 
plätar. Gleerups förlag. 1917. 45 s. Amanuens Naumann 
har i en liteu skrift med ovanstäende titel redogjort för sil - 
houettfotografien och dess användning inom olika vetenskaps- 
greuar. särskilt botaniken. Framställningen är gjord med 
största äskadlighet och klarhet, och illustrationsmaterialet är 
utmärkt. De. som ännu icke äro förtrogna med den enkla 
och pâ samma gang effektiva avbildningsmetoden, dess tili - 
lämpningsmöjligheter och dess stora pedagogiska betydelse, 
finner här mycket av intresse. Aven den mera försigkomne 
torde finna atskilligt nytt och värdefullt. — Boken borde 
framförallt inspirera systematici och kanske i än kögre grad 
genetici, som ju ofta i stör utsträckning mäste använda 
lämpligt illustrationsmaterial. 
Det äterstar för amauuens Naumann att fylla ännu en 
hicka i var fotografisk-tekniska litteratur, nämligen mikro- 
fotogr aliens. T. 
