103 
rika vârfloran kan jag tyvärr ej yttra mig, da den 
vid min ankomst tili Hölö redan var ntblommad. 
4) Pä örtbackar: Scorzonera humilis , Crépis prae- 
morsa, Hypochaeris maculata, Campanula persici folia, Ga- 
lium verum , Melampyrum nemorosum, Clinopoäium , Primula 
veris , Viola hirta, Helianthemum clt amaecistus 1 Fray aria 
viridis , Geranium sanguinum, Lathy rus silvestris, Trifolium, 
montanum , Tr. agrarium , Anthyllis , Tlealictrum simplex , 
lene nutans , Filipendula hexapetala, Orchis sambucina osv. 
5) Pa andra lokaler: Succisa pratensis , Valeria- 
nella olitoria. Asperula tinctoria , Cynanchum, Erysimum 
hier acii folium, Thalspi alpestre , Lathyrus palustris , Sper- 
rt ul a satina , Sedum sexangulare osv. 
Det är dock ganska osannolikt, att vi vid Nyköping 
ha att göra med ett fall, som motsvarar det fran Hölö 
beskrifna; jag kräfver starka bevis för att tro det. Den 
stora olikhet, som enligt mina jämförelser tyckes finnas 
mellan Helgona socken och Nyköpingstrakten i öfrigt 
torde i själfva verket ej förefinnas, atminstone ej med 
den skarpa begränsning, som mina jämförelser gifvit tili 
résultat. Detta résultat torde snarast ha uppkommit 
därigenom, att Blom uppgifvit en mängd art er var a 
»allmänna» i det af honom undersökta omrâdet, som i 
själfva verket ej äro det. Ett sadant intryck fick jag 
redan vid den första genomläsningen af Bloms uppsats, 
och jag har fatt det bekräftadt af en grundlig kännare 
af Hyköpingstraktens Hora Pil. Mag. E. Asplund, som 
särskildt väl studerat floraii' i sin hembygd, Oxelö- 
sundstrakten. 
Jag har uppehâllit mig sä länge vid Bloms gene- 
rella uppgifter om växternas utbredning vid Nyköping 
sâsom en varning för sädana uppgifter i allmänhet i 
var svenska botaniska litteratur. Var floras arter äro 
ofta skenbart nyckfulla i sin utbredning, och det kräfs 
därför stör försiktighet i afgifvandet af generaliserade 
omdömen om densamma. Blom är ej ensam om att i 
