stod bland sâdana lärde, som icke själva ägnade sig at 
naturiakttagelser, den oriktiga uppfattningen. att allt 
slags blodregn pâ detta satt künde förklaras nr de om- 
talade insekternas uppträdande». 
I den därpa följande framställningen refererar 
Ehrenberg en del äldre fall av blodfärgat vatten, uppe- 
haller sig därvid särskilt vid Swammerdam ms intressanta 
meddelanden om en av lionom vid mitten av 1600- 
talet iakttagen planktonfärgning genom massproduktion 
av Daphnier 1 ) samt kommer snart nog fram tili aret 
1711, som kort och gott avfärdas pâ följande sätt: 
»1711 fand der Pfarrer Hildebrandt Insekten- 
wirkung im rotlien ßegenwasser bei Orsiöe in 
Schweden». Sammanhanget är sadant. att man icke 
gärna kan tänka pâ annat an en »Insektenwirkling» av 
den typ, som Peiresc först undersökt. Ett närmare 
Studium av Hildebrands uppgifter 2 ) visar emellertid, 
att här föreligger en högst väsäntlig missuppfattning fran 
Ehrenbergs sida. Naturligtvis kan man icke förutsätta 
att en man sadan som Ehren be rg själv skulle kunnat 
vantolka Hildebrands avhandling pâ detta salt ; men i 
varje fall som liälst. sa har dock den store mikrobio- 
logen själv pâ detta omrade tydligen fallit offer för 
just den generaliseringstendens angaende Peiresc’s fe- 
nomen, för vilken han inledningsvis sä uttryckligen 
varnat. 
Alldeles fransett den erforderliga korrektionen av 
Ehrenbergs referat, synes mig emellertid Hildebrands 
avhandling överhuvudtaget vara av ett sä pass ena- 
staende in tresse, att den kan förtjäna att pâ nytt an- 
föras i litteraturen. Ehuru nämligen Hildebrand tyd- 
ligen arbetat med en mikroorganism, vars storlek 
p Jfr Bibel der Natur. Kapitlet Von dem zacliigen Wasser- 
floh. — Leipzig 1752. 
2 ) Meddelade i Acta Lit. Sueciæ. Upsaliæ Anni MDCCXXXI. 
