118 
tenia visade rundt omkring samma färg. Da clet röda dar 
tycktes sitta fast vid växternas stjälkar, sökte jag 
ploeka af nâgra sadana för närmare undersökning. 
Innan jag emellertid lyckats fâ upp dem. försvann den 
röda f argen, i det att den sväfvade ut i vattnet, ocli 
endast nâgra fâ röda punkter blefvo kvar a stjälkarna. 
När jag sag noggrannare efter. fann jag till min öfver- 
raskning. att det rörde sig oregelmässigt hit ocli dit, 
liksom sanden i en porlande källa. I en tiaska medtog 
jag hem litet af det rödfärgade vattnet. Da detta hölls 
upp mot solen. künde jag med blotta ögat, ehuru endast 
med svärighet, urskilja det röda fran vattnet. Det 
förra visade sig vara ingenting annat an ett oräkneligt 
antal mycket sma djur. hvilka simmade uppât och ned- 
ât i den klara vätskan. Af dessa voro nâgra fâ hvita, 
genomskinliga och afrundade. hvilka rörde sig lang- 
sammare; de öfriga hade aflâng kropp, tillspetsad stjärt 
och blodröd färg. Om iiaskan hölls lutande. sä att 
nâgra af djuren blefvo fasthängande vid dess sidor ofvan 
vattnet. tynade de genast bort och liknade röda. vid 
glasväggen fastklibbade punkter. Dà jag pä kvällen 
anyo undersökte vattnet. hvilket heia dagen varit utsatt 
för solen, fann jag det genomskinligt : allt det röda hade 
döt.t och afsatt sig pä flaskans hotten, en tum högt. 
De smä hvita djuren rörde sig emellertid fram och ater 
ända tili följande dag. Ur tlaskan, som matte 2 2 /s tum 
i bredd, afhällde jag fyra matt af innehâllet. Sä snart 
emellertid nagot af det. som afsatt sig, fick intorka, an- 
tog det en mörkt purpurröd färg. Följande dag gul- 
nade vattnet, och bottensatsen syntes mörkare. Ju mera 
den senare sä smaningom mörknade, desto mera brun 
bief vätskan. I dag. den 5 juli, synes den visserligen 
grumlig och gyttjig, men dock fortfarande rödaktig. 
Man torde med stöd av dessa anteckningar utan 
vidare kunna pasta, att den organism som Hildebrand 
