122 * 
ut i det kvarvarande vattnet. Den bifogade bilden 
härrör frân en dylik y tf ormation, vars lugna tillvaro 
blivit störd genom dess uppdragning pâ ett glas: de 
rent run da bildningarna äro därför sällsynta, fiertalet 
äro nagot kantiga — Euglenerna ha börjat räta ut sig 
— och pâ atskilliga stallen sei* man ocksa den typiska 
spolformiga Organismen. 
Tydligen har emellertid ävenledes Hildebrand gjort 
vissa erfarenheter om den fritt simmande Euglenam 
mobilisering ur den labila ytpalmellan. Han beskriver 
ju nämligen ganska utförligt, burn som han sökte med 
handen avplocka en del av det röda, som >>satt fast 
vid växternas stjälkar»; men innan han hunnit draga 
npp detsamma. var ocksä den röda f argen försvunnen, 
»i det att den svävade ut i vattnet och endast nagra 
fa röda punkter blevo kvar a stjälkarna». Faktiskt 
uppträda smärre' Euglena - formationer gärna invid i 
vattenytan flytande (ilgceria-XA^ o. s. v. *); och tar 
man saht a npp dem, sä blir tvivelsutan effekten heit 
enkelt den. att den i palmellastadium befintliga 
Euglenan tili följd av retningen genast âtergâr till den 
fritt simmande spolformen och fortast möjligt söker 
undkomma. Vad i övrigt den ifragavarande Euglenam 
uppträdande ute i naturen beträffar, sa bör slutligen 
ocksa framliallas, att den enligt mina citerade under- 
sökningar ingalunda alltid förekommer sasom jämna 
hinnbildningar i ytan. Fastmera är ett annat och mera 
diskontin uerligt växtsätt väl sä vanligt: det är de sma 
röda ö bildningarna, som jag 1. c. 1914 resp. 1915 när- 
1 ) Jfr ävenledes Ch. Morren, Bechercdies sur la rubéfaction 
des eaux. — Bruxelles 1841. Det heter här i 6:t,e kapitlet — 
Histoire de FEuglène sanguine — inledningsvis följande:» Au moi 
de juillet 1884, nous trovâmes les mares de Mariakerke près de 
Gund, et surtout les eaux, qui limitent les prairies, teintes en 
rouge; les plantes, qui y croissaient avaient sur les feuilles, près 
de la surface du liquide, des plaques d’un rouge jaunâtre et 
d’autres jaunes.» 
