mare beskrivit ocli mikrofotografiskt avbildat. Det âr 
tydligen dvlika formationer. som i Hildebrands skrift 
inledningsvis omtalas som »mörkröda fiäckar — — lika 
konstgjort blöd». I detta sammanhang bör ävenledes 
framb allas, att Euglena - f orm at io ne n — vilkens egent- 
liga hemvist just är de smâ grunda vattensamlingarna 
resp. strandregionen av större — oft a nog till följd av 
vattnets avdunstande kommer att växa snarare pa fuktig 
jord än pa vatten; ett förhallande, som tydligen ock- 
sa förelegat pa den av Hildebrand närmare undersökta 
lokalen. 
Yad i övrigt Hildebrands iakttagelser beträffar. sa 
erbjuda de näppeligen nagra ytterligare stöd för den 
här framställda tolkningen; men heller intet, som talar 
däremot. Har det här — sàsom vi ut an tvekan anse 
— verkligen varit frag a om Euglena sanguined . sa är 
emellertid ocksa slutresultatet av Hilde brands studier 
och försök rörande det i en flaska tagna vattenprovet 
högst naturligt. Sedan detsamma statt en dag, fann 
han nämligen vattnet alldeles klart, ty »allt det röda 
hade dött och avsatt sig pa flaskans botten». Där- 
ovan simmade emellertid ännu de smâ vita djuren 
— som förut omnämnts i Hildebrands redogörelse - 
fram och tillbaka. De sistnämnda torde enligt min 
mening vara att anse som vissa cilia ta infusorier, vilka 
ocksä ofta nog förekomma associerade med Englene- 
nerna. Att emellertid Euglenan själv avsatt sig vid 
botten torde dock mindre bero pa att den dött: ty det 
är ett faktum att dessa former under anförda förutsätt- 
ningar snart nog uppsöka provflaskans botten och dar förr 
eller senare réalisera en typisk palmellabildning — en 
omständighet, som f. ö. otvunget later sig förklaras ur 
den synnerligen utpräglade positiva geotoxi, som jag- 
fastställt för dessa formers vidkommande. 
Med stöd av den utredning. som i det föregäende 
avägabrakts. anser jag det alltsä tili fullo fastslaget. att 
