124 
orsaken till blodregnet i Örsjö âr 1711 maste sökas i 
en tillfällig högproduktion av röda Eu y lener. Att jag 
därvid i första hand tillâtit mig använda E. sanguinea 
som demonstrationsmaterial torde emellertid i viss man 
kunna anses som nagot överdrivet. Det kan ju näm- 
ligen mycket yäl tänkas, att Hildebrand i stallet haft 
att göra med E. Jicematodes. Nagra andra röda Euglener 
existera emellertid icke. Härtill bör dock i första hand 
anmärkas, att denna sistnämnda form är ojämförligt 
mycket sällsyntare än E. sanguinea] tili yttermera visso 
är f. ö. E. hœmatodes ännu icke känd frân nägon enda 
svensk lokal. Därtill synes - — ur tillgängliga litteratur- 
nppgifter att döma — de bägga formernas ökologi vara 
sä pass överensstämmande. att man mycket väl torde 
kunna tillâta sig att pa detta sätt frân samma syn- 
punkter förklara deras uppträdande. Fastslaget synes 
det mig under alla omständigheter. att det i varje fall 
verkligen varit röda Euglener , som Hildebrand iakt- 
tagit. Det torde i själva verket vara nagot ganska ena- 
stäende. att man pa detta sätt mer än 200 är efter den 
timade tilldragelsen kunnat närmare bestämma dess 
egentliga orsak — ett förhallande, som emellertid i 
detta fall endast möjliggjorts tack vare de sorgfälliga 
observationer, som en säker iakttagare överlämnat tili 
eftervärlden s prövning. 
Resumé. 
In seiner zusammenfassenden Darstellung über »blut- 
artige Erscheinungen» führt C. G. Ehrenberg r ) auch 
zwei Fälle von Schweden an, von denen der eine nur 
in aller Kürze folgendermassen besprochen wird: »1711 
fand der Pfarrer Hilde Brandt Insect en Wirkung im rothen 
Hegenwasser bei Orsiöe in Schweden». In Anbetracht 
des weiteren Zusammenhangs der Auseinandersetzungen 
0 Poggendorffs Annalen. Band XVIII. Jahrg. 1830 X:o 4. 
