193 
Orobanehe earyophyllaeea Sm. tagen i Sverige. 
Af 
Otto R. Holmberg. 
Hä jag vären 1916 för granskning genomgick Lunds 
Botaniska Museums Orobanehe- arter, päträffade jag bl. a. 
ett ur Elmqvistska herbariet härstammande exemplar 
med etikett: »Orobanehe major L. — Hall. Hasslöf 
1866. Et»., hvilket vid närmare päseende visade sig 
tillhöra — icke 0. major, utan 0. earyophyllaeea Sm. 
Orobanehe major angifves frän Hailand af G. R. A. 
Theorin i hans doktorsafhandling »Yäxtgeografisk skild- 
ring af Södra Hailand» p. 9 med följande lokaluppgift : 
»Hasslöf pa rötterna af Centaurea Jacea 1859». Henna 
är 1865 publicerade uppgift har föranledt den ifrige 
samlaren C. F. Elmqvist att äret därpa besöka lokalen 
och insamla växten. 
Innan jag ville offentliggöra mitt fynd 1 ), ville jag 
gärna se originalex. af Theorins insamling eller nägot 
annat ex. frän lokalen för att vara säker om, att ingen 
etikettförväxling blifvit gjord. En liten notis med an- 
hâllan att fä tili päseende halländska ex. frän event, 
ägare af sädana inf'ördes i Maj-häftet af Bot. Hot. 
1916, men resultatet blef negativt. 
Arket i fräga innehäller endast ett litet individ af 
16 cm. höjd, men i full blomning (se fig.) och lätt att 
skilja frän 0. major. Beck v. Managetta hänför i sin 
monografi 0. earyophyllaeea tili en grupp, som benäm- 
nes Galeatce , karakteriserad särskildt därigenom, att 
blommans rygglinje är nästan rak eller svagt böjd, 
medan Ö. major (gruppen Curvatce) har kronans rygg- 
linje skarpare krökt. Ex. frän Hasslöf är synnerligen 
typisk 0. earyophyllaeea med kräftig, väl utbildad, hjälm- 
J ) Ett kort — men ej füllt korrekt — omnämnande af fyndet 
blef utan min vetskap infördt i tidskriften »Trädgärden» 1916 p. 814. 
Bot. Not. 1917. 18 
