209 
Om endo- oeh synzoisk fröspridning genom 
europeiska krâkfâglar. 
Af Aua. Heintze. 
Frâgan om krâkfâglarnas betydelse för frösprid- 
ningen har experimenteilt behandlats af Kerner, Tubeuf 
och Servettaz. 
Nötkrakan hör enligt Kerner (59 p. 181) tili den 
grupp af faglar, som söndermala och förstöra äfven de 
hardaste frön och bärstenar i sin kräftigt utvecklade 
muskelmage. En annan grupp bilda korpar och kajor, »bei 
welchen die Steinkerne und hartschaligen Samen der als 
Nahrung angenommenen Fleischfrüchte den Darmkänal 
unbeschädigt passierten, während die weichschaligen Sa- 
men und Früchte insgesamt zerstört wurden. Besonders 
hervorzuheben ist, dass sich in dem Kote dieser Vögel 
nach der Fütterung mit Kirschen Kirschkerne im Durch- 
messer von 15 mm befanden, die sämtlich keimfähig 
waren» (1. c. p. 181). 
Tubeuf (132 p. 59 — 60) utfodrade nötskrikor och 
skator med bär af Viscum album. Fröna i de fä mistel- 
bär, som förtärdes af dessa faglar, »kamen wohlerhalten 
mit der Schleimhülle wieder zum Vorschein» (1. c. p. 
60). Servettaz (125 p. 145) utfödrade en nötskrika 
med bär af Hippophaë rhamnoides och fann därvid, att 
alla frön förstördes i fagelns muskelmage, som ännu vid 
försökets slut innehöll talrika kvarts- och fältspatkorn. 
Kerner har utan tvifvel gjort sig skyldig tili nagot 
misstag vid sina försök, ty 15 mm stora körsbärskärnor 
kunna omöjligen passera igenom tarmkanalen hos kor- 
par, än mindre genom kajor. Man har ocksa svart att 
första, hvarför nötkrakan skulle förhalla sig annorlunda 
än sina samsläktingar, heist som denna fägel endast 
mera sällan slukar sand- och gruskorn för att under- 
lätta födans söndermalning. Beträffande nötskrikan ha 
Bot . Not . 1917 . 14 
