230 
2 à 3 km. och när säkerligen endast sällan öfver 5 km. 
I anteckn. 33 omtalas ett fall, da skator under den 
kalla arstiden fort skal af hafsmollusker närmare 4,5 
km. inât land. Enligt Sundevall (128 p. 113) är det 
vanligt, att dessa faglar »om vintern tillbringa nätterna 
i skogslundar, of ta */ 4 — 7 2 frân sitt vanliga hem- 
vist». 
Till nattkvarter väljer skatan under sommar och 
host bade barr- och löfträd, exempelvis i smä dungar, 
parker, trädgardar och alléer. Bade i Skane och Tyskland 
öfvernattar hon mycket ofta i hufvudpilar, och i Bohuslän 
tillbringa rätt manga skator natten pâ toppen af syd- 
berg och klippor i sällskap med krakorna. Sedan star- 
kare köld inträffat, öfvernatta de heist i dungar och 
smärre skogar af barrträd, dar sadana finnas, och välja 
ofta, men ingalunda alltid, mindre träd än krakorna. 
Mera sällan ha de sitt nattkvarter pâ eller i lador, bo- 
ningshus och klockstaplar. Pä dagarna hvila de äfven 
pâ enstaka växande träd eller t. o. m. pa buskar, pa 
stenrös eller större stenar, pâ stengärdsgardar, torftak 
o. s. v. Bollarna stötas regelbundet upp hvarje kväll, 
sedan fâglarna slagit till pâ nattkvist. Vid riklig till- 
gâng pâ föda, särskildt om denna utgöres af bär och 
säd, kastas äfven en à tvâ bollar upp under dagens lopp. 
Af det sagda torde ha framgätt, att skatan är en 
synnerligen viktig fröspridare i bebodda trakter. Det 
är sälunda framför allt denna fägel, som »förvildar» 
vära odlade träd, buskar och Örter med bärfrukter. 
Den pâ hufvudpilar och andra löfträd i alléer, parker 
och trädgärdar växande epifytfloran af bärväxter samt 
ogräsväxter med frön utan »särskild spridningsapparat» 
har ocksä hufvudsakligen skatan att tacka för sin där- 
varo. Törnsnären kring enstaka växande träd eller 
kring stenhögar och stengärdsgärdar ha i stör utsträck- 
ning uppkommit genom skatornas förmedling o. s. v. 
