248 
lern Atragene sibirica L. og den i store Dele af Europa 
forekommende Atragene alpin a L. 
C. F. Ledebour, synes i sin »Flora Altaica» (Tom. 
II. Berolini 1830 S. 377) delvis at betegne Atragene si- 
birica L. som, »Atragene alpina L. ß floribus ochroleucis 
vel pallide sulphureis , interdum rubicundis» , da han op~ 
giver Clematis sibirica Spreng, som Synonym. Angaa- 
ende Udbredelsen siges dog her kun (1. c.) »Hab. var 
ß in locis sylvestribus montosis baud rar. (L. B.) — 
Fl. aestate». Det er dog herved at mærke, at det maa 
formodes, at de Exemplarer, om hvis Blomster der an- 
gives »interdum rubicundis» , snarest vil være at henregne 
til Atragene alpina L. 
Det samme gjælder ogsaa om G. F. Ledebour’s 
Angivelser i »Flora Rossica » (Vol. I. Stuttgartiæ 1841 
S. 4), hvor Angivelsen om Udbredelsen fremstilles saa- 
ledes:» Hab. (flor. ochroleucis vel pallide sulphureis rubi- 
cundisve) in Bossia septentrionali [Terra Samoje- 
dorum (Schrenck in litt.)] et omni Sibiria (Gmel.),. 
[Ural (Pall. Georgi, Lep., Lessing)], Altai ! (Pall. Fl. 
alt.), Jenisei (Pall. Turcz.), Baikal! (Georgi, Sie vers 
Turcz.), Davuria! (Pall. Turcz.), Sibiria orient. (Redow- 
ski) et Kamtschatka (Hook, et Arn.)». Der er her vist- 
nok delvis Sammenblanding med Atragene alpina L., 
men han bibeholder dog her (1. c. S. 69) Atragene 
ochotensis Pall, som egen Art. 
C. J. Maximowicz angiver 1877 om Udbredelsen af 
» Atragene alpina L. Floribus albis — A. sibirica L. Cod~ 
4027» folgende: »Hab. in Davuria maxime orientali ad fl. 
Schilkam prope Schilkinskoi Saivod, in subalpinis frigidis, 
in Sibiria usque in Kamtschatkam , sed in oriente rarior,. 
praeterea in Bossia septentrionali , et rarior quam var. 
fl. violaceis , in cilpibus Europae mediae». Dette sidste 
synes at tyde paa, at heller ikke her er skarpt skilt 
mellem Atragene alpina L. og A. sibirica L. 
I »Herbarium Florae Rossicæ », som jeg godhedsfuldt 
