hyalina entomostracéer, speciellt cladocerer, for vilkas 
vidkommande det t. o. m. näppeligen torde kunna över- 
träffas. För de grövre copepoderna fungerar det dar- 
emot icke alls. Aisserligen kan man i nâgon man npp- 
hjälpa Situationen genom att helt enkelt till nâgon del 
krossa Objekten under täckglaset; men sä särskilt lämp- 
lig är dock tydligen icke denna teknik. I manga fall 
kan det däremot vara till stör fördel att arbeta med 
en fenolhaltig glycerin. Man börjar i sa fall lämpligast 
med vanlig koncentrerad glycerin, inför sedan fenolen 
och slutar med den sistnämnda i ren form. Den mot- 
satta arbetsgângen är däremot icke att anbefalla, ty 
det kan icke förnekas, att den rena fenolens kraftiga 
klarning oft a blir av i viss man förödande inverkan pa 
mânga av de nakna formerna. 
De »lägre» mediernas mikroteknik liar dock ännu 
icke ernâtt samma önskvärda fullkomning, som de »liög- 
res», Förbättringar kunna möjligen tänkas för bägges 
vidkommande: men särskilt vad de förstnämnda beträffar 
äro de, om icke alldeles erforderliga, sä dock under alla 
omständigheter högeligen önskvärda. Kedan i dess nu- 
varande skick torde emellertid den i det föregaende 
skisserade dubbla analysgângen erbjuda ganska goda, 
möjligbeter tili den föreslagna näringsundersökningens 
rationella utnyttjande. saväl för rent biologiska som 
o^ksâ i viss man systematiska studier över sötvattnets 
nanoplankton. 
Resumé. 
1. AV ie der A^erfasser in früheren Mitteilungen 
(Vergl. Literaturverzeichnis 1912, 1916: I) näher aus- 
einandergesetzt hat, lässt sich eine zweckmässig durch- 
geführte Darmuntersuchung der planktonischen Siiss- 
wasserentomostracéen sehr wohl als Grundlage einer 
biologischen Methode der Nanoplanktonf or- 
schung weiter verwerten. Da nach den Untersuch- 
