292 
fall för det direkt a solljuset värdet 44, for det reflek- 
terade värdet 88. Den stora ljusmängden pâ dylika 
lokaler omtalas ocksâ av Erikson (1. c.) Hâyrén *) m. fl. 
Pâ insj östränder fann Cowles liknande förhällanden * 2 ). 
Yolkens omtalar ätskilligaökenväxter,somäro prostrata 3 ). 
Troligen höra dessa till samma fysiologiska insolationstyp 
som âtskilliga av vâra psammofyter och xerofyter pâ torr 
och bar mark (Artemisia campestris , Herniaria glabra 
m. fl.), vilka tvivelsntan visa fotoklini. Att Taraxacum 
och Potentilla anserina pâ öppna lokaler hava bladroset- 
terna tryckta till marken, i skuggan mellan högt gras 
däremot vertikalställda, vilket förhällande Warming om- 
talade, är ett slâende exempel pâ vad ovan är sagt om 
de fotokliniska rörelsernas natur. Samma iakttagelse 
kan man ofta göra pâ Leontodon autumnalis och Hypo- 
chaeris. Pâ exponerade lokaler tinner man alltid dessa 
växters bladrosetter tätt tryckta till marken. Bladen 
äro alltid orienterade oberoende av ljnsstrâlarnas rikt- 
ning. Att därför som Vöchting härleda plagiotropien 
nr negativ heliotropism är oriktigt 4 ). Egna undersök- 
ningar over bladrosettväxter ge vid handen, att fotoklini 
här sä väl som hos de typiska strandväxterna är den 
verkliga orsaken tili plagiotropin. 
En annan vegetationstyp, i vilken nedliggande växt— 
former äro allmänna, är den alpina. Psykroklini torde 
här vara en av orsakerna tili det krypande växtsättet. 
Det är emellertid ett bekant faktum, att ljusintensiteten 
ökas med höjden över havet. Att ocksâ fotokliniska 
rörelser medverka vid framkallandet av plagiotropi hos 
de alpina växterna synes därför högst troligt. Vöchting 
*) Hâyrén, E. Über die Landvegetation und F]ora der Meeres- 
felsen von Tvärminne, Helsingfors, 1914. 
2 ) Cowles, H. C. The ecological relations of the vegetation on 
the sand dunes of Lake Michigan. Bot. Gaz. 27, 1899. 
3 ) Volkens, G. Die Flora der ägyptich-arabichen Wüste. 1887. 
4 ) Vöchting, H. Die Bewegungen der Blüthen und Früchte. 
Bonn 1882. 
