293 
säger ocksâ (1898, p. 50): »Mit gutem Grunde darf man 
annehmen, dass das Kriechen mancher Alpenpflanzen 
theilweise oder gänzlich auf dem Einflüsse niedriger 
Temperatur beruht. — Vielleicht wirken intensive Be- 
leuchtung und niedrige Temperatur in demselben Sinne». 
Den biologiska betydelsen av de fotokliniska saväl 
som av de psykrokliniska rörelserna ligger i öppen dag. 
Fä lokaler inom vart vegetation somr ade erbjuda hardare 
existensvillkor för högre vegetation än den brännheta 
sanden pa vara vindsvepta kuster. För alla de i Vege- 
tationen ingaende arterna, och särskilt för annuellerna 
med deras grunda rotsystem, gäller det att pressa ned 
transpirationen tili ett minimum. Därför uthärda de 
prostrata växterna bättre än andra de extrema miljö- 
faktorerna, och detsamma gäller de prostrata fjäll växterna, 
som ju hotas av samma fara, nämligen uttorkning. 
Vi hava funnit ett genomgäende drag hos strand- 
vegetationens komponenter, nämligen det nedliggande 
växtsättet betingat av dessa växters fotokliniska egen- 
skaper. Det intressanta är nu, att denna anpassnings- 
flora av mer eller mindre plagiotropa växtformer omfattar 
säväl ärftliga prostrataraser som prostrata anpassnings- 
modifikationer t. o. m. inom samma systematiska art. 
Den under vanliga belysningsförhallanden upprätta A. 
latifolium har en ärftlig prostrataform, som jag tillsvidare 
kallar A. latifolium prostratum; A. patulum prostration 
är en annan ärftlig prostrataform, som i alla andra 
egenskaper synes överensstämma med den typiskt upp- 
rätta A. patulum. Av Chenopodium album känner jag 
likaledes en ärftlig prostrataform, som förekommer all- 
mänt pa Sveriges västkust. Som väl inses, kan man 
icke pa förhand avgöra utan först genom kulturförsök 
konstatera, om en prostrataform hör tili den ena eller 
andra kategorien. 
Fysiologiskt skilja sig de ärftliga prostrat aformerna 
fran prostratamodifikationerna därigenom, att de förra 
