301 
Botryehium Lunaria L. som kompassväxt. 
Av 
H. W. Sjögren. 
De första veckorna av juli 1917 tog jag ledighet 
for att fâ vila ut i naturens sköte pâ en av Adalens 
vackraste platser, jnst dar Faxeälven med sitt delta 
mynnar nt i Angermanälven. 
Nära till landsvägen och öster därom ligger den 
s. k. Yesterlnndsnipan med ätskilligt -av botaniskt in- 
tresse. Sa linnes t. ex. pä dess sydöstra slnttning ett 
100-tal ex. av Polygonatum odoratmn (Mill.) ; nedanför 
vid dess fot, lyste pä längt hall det stätliga knngsljnset, 
jnst dâ i blom. Bäda i trakterna sällsynta. 
Pa nordvästra sidan, pâ en slnttning nedanför samma 
nipa, finnes ett 10 — 15 m. högt ex. av hänggranen, Picea 
Abies f. viminalis (Sparrm.), av vilken f. ö. ytterligare 
5 ex. växa pâ olika platser i Sollefteä och Eds socknar. 
Pa deltalandet växer rikligt Myricaria germanica 
(L.). Ovan och nedanför Faxe-älvens inflöde ser man 
likaledes ofta denna vackra »strandljnng» efter Anger- 
manälvens »stenören». Med strömmen fortplantas den 
vidare södernt; sä iakttog jag redan 1909 en meterhög 
buske ä Hägesta-ön vid Sollefteä; sydligaste växtstället 
är f. n. holmen Byttören vid Strinne i Mnlträ socken 
(Dr E. Modin 1916). 
Efter denna nog sä länga inledning, vilken ma 
tjäna till orientering, kommer jag nu tili ämnet. Yad 
som denna gang särskildt faste min nppmärksamhet, 
var den rikliga förekomsten av Botryehium Lunaria pä 
ängsvallarne söder och öster om Yesterlnnds-nipan. 
Med nppsatsen i Botan. Notiser 1910, sid. 157 i 
minne hade jag nn tillfälie granska bladskivans ställ- 
ning pä fritt växande exemplar. Under dagarna 5. 6. 
och 8. jnli nndersöktes sälnnda marken sektionsvis och 
antecknades result atet för 200 ex. 
t 
Bot. Not. 1917. 
