329 
Hemmungsfaktors beim Hafer. Zeitschr. für indukt. Abstam- 
mungs- und Vererbungslehre, Bd. 5. 1911. S. 1 — 37. 
6. Nilsson-Ehle. H. Spontanes Wegfallen eines Farbenfaktors 
beim Hafer. Verhandl. d. naturforsch. Vereines Brünn. Bd. 
49. 1911. S. 139—156. 
7. Nilsson-Ehle. H. Einige Beobachtungen über erbliche Varia- 
tionen der Chlorophylleigenschaft bei den Getreidearten. 
Zeitschr. für indukt. Abstammungs- und Vererbungslehre. Bd. 
9, 1913, S. 289—300. 
8. Saunders. E. B. Further Experiments on the Inheritance of 
»Doubleness» and other Characters in Stocks. Journal of Ge- 
netics, Bd. 1, 1911, S. 303—376. 
9. Saunders. E. B. On selective partial Sterility as an Explana- 
tion of the Behavior of the double-throwing Stock and the 
Petunia. The American Naturalist, Bd. 50, 1916, S. 486 — 498. 
10. de Vries. H. Halbmutanten und Zwillingsbastarde. Ber. d. 
deutsch, botan. Gesellsch., Bd. 35, 1917. S. 128 — 135. 
Lunds Botaniska Förening d. 19 maj 1917. Àma- 
nuens Naumann redogjorde för en av honom utexperimen- 
terad, enkel metod för pâvisning av järnbakterier i naturliga 
vatten. Konservator Holmberg förevisade exemplar af Oro- 
banche caryophyllacea frân Halland. 
Den 28 sept. Konservator Holmberg redogjorde för 
den för Sverige nya hybriden Car ex diandra X paniculata, 
som ban sistförflutne sommar f unnit vid Lomma i Skäne. 
Den 29 okt. Amanuens Turesson redogjorde för sina 
undersökningar öfver plagiotropa strandväxter. Fil. mag. 
Romell böll föredrag om blödningens dagsperiod. 
D. 29 nov. Doc. Lundegard redogjorde för sina under- 
sökningar öfver sidoskottens geotropiska förhällanden. Prof. 
Nilsnon-Ehle föredrog om speltoidmutationer hos hvete. 
Melin, E., Studier över de norrländska myrmar- 
kernas vegetation. 426 s. 1917. Denna stora akademiska 
afhandling ingär i den värdefulla Serien »Norrländskt Hand- 
bibliotek » . 
Förf. har under liera är gjort sina undersökningar i 
nordöstra Ängermanland, sydöstra Västerbotten och sydöstra 
Lappland, intill 15 mil frân kusten, och därvid besökt 225 
odikade och 200 dikade eller pä annat satt torrlagda myr- 
marker. 
I första delen behandlas myrmarkernas nuvarande vege- 
Bot. Not. 1917. 23 
