77 
ДОПОЛНЕНІЯ. 
Уже во время печатанія приложенныхъ къ нашей работѣ текстовъ мы 
познакомились съ трудомъ галицкаго ученаго Ив. Франко «Сьвятий Кли- 
мент у Корсуні» (у Львові, 1906), въ ѴШ-й главѣ котораго авторъ, дѣлая 
«невеличкий відскок від своеі теми», разсматриваетъ «легенди про корсуесь- 
ких мучеників», послужившія предметомъ нашего предыдущаго изслѣдо- 
ванія. Д-ръ Франко начинаетъ съ того, что если русскіе историки взяли 
на вѣру легенды и апокриФы, относящіеся къ Клименту, «то не диво, що 
вони ще менше сумніву виявили супроти пізнійшоі що до часу легенди, ви- 
твореноі по всякій правдоподібности первісно в самім Корсуні'. Се була ле- 
генда про тзв. «CÏM корсунських мучеників». I ся легенда, принята за істо- 
ричне сьвідоцтво новійшими істориками та археольогами, придала ся дуже 
для заповненя прогалини в історіі христіанства в Корсуні перед р. 381; 
росийські вчені до остатнього часу не перестали корестувати ся нею не вва- 
жаючи на явні хронольогічні та історичні абсурди». Путемъ весьма внима- 
тельнаго и детальнаго разсмотрѣнія всѣхъ, даже самыхъ мелкихъ варіан- 
товъ легенды въ разныхъ сохранившихся до насъ передачахъ ея авторъ 
приходитъ къ заключенію, что какой-то неизвѣстный авторъ Корсунянинъ 
выдумалъ всю эту легенду и что въ ней нельзя искать какихъ-либо «дійских 
ремін'ісценцій» изъ временъ Діоклетіана и Константина! Онъ приводитъ и 
«дуже правдоподібні здогади» для такой выдумки. Вотъ эти «здогади» въ 
точномъ русскомъ переводѣ: «Мы уже упоминали, что первый документально 
извѣстный намъ корсунскій епископъ былъ Эѳерій, который подписался въ 
числѣ присутствующихъ на второмъ вселенскомъ соборѣ 381 г. На Кон- 
стантинопольскомъ соборѣ 448 г. подписался два раза корсунскій епископъ 
Лонгинъ. Въ ту пору шла борьба между Корсунскими епископами и кон- 
стантинопольскимъ патріархатомъ; корсунскіе епископы стояли за свою не- 
зависимость (автокефалію) отъ патріархата, который старался подчинить 
себѣ всѣ епархіи на сѣверномъ берегу Чернаго моря. Борьба закончилась 
въ 451 г, на соборѣ въ Халкидонѣ, который повернулъ дѣло въ пользу 
патріарха и уничтожилъ корсунскую автокефалію (Арх. Макарій, [Ист. 
