III. Om Saltholdigheden at' Vandet 
111. On the Amount of Salt 
in the Water of the Norwegian Sea, 
i det norske Nordhav. 
H vor det gjælder at tilveiebringe Oplysninger om Varia- 
tionerne af Saltmængderne i Havvandét, kan man til 
sine Saltbestem meiser . benytte flere forskjellige Metliocjor, 
som hver især tidligere bar fundet udstrakt Anvendelse. 
Den nærmest liggende af disse bestaar i Vandets Afdamp- 
ning og derpaa følgende Tørring og Veining af de som 
Residuum tilbageblivende Salte, en Fremgangsmaade, som 
rigtignok directe fører til Manlet, men som til Gjengjæld 
ogsaa fordrer temmelig meget Arbeide. Som mere iudi- 
rectc men ogsaa ulige mindre besværlige Metboder kan 
Ogsaå anvendes Bestemmelse af Havvandets Cblormængde 1 
eller Egenvægt, livoraf man gjennem passende bestemte 
Coefflcienter kan beregne den samlede Saltmæugde, forud- 
sat. at man kan antage et constant indbyrdes Forbold 
mellem de i Søvandet indeboldte faste Bestanddele. Den 
første af disse Metboder medfører foruden Besværligbeder 
ved Udførelsen ogsaa den Ulempe, at den ikke lader sig 
anvende ombord pan et Fartøi i aaben Sø. hvor Skibets 
Be.vægelser forbyder Brugen af Vægt, medens Egenvægts- 
bestemmelser ved Hjælp af Aræometré og volumetriske Cblor- 
bestemmelser meget letvindt og med temmelig stor Nøiag- 
tigbed kan udføres ombord selv i temmelig uroligt Veir. 
Hvor man derfor ikke tror sig sikker paa at kunne 
opbevare Vandprøverne i lffingere Tidsrum uden derved :ft 
risikere, at de undergaa Forandringer, som kunde ytre en 
skadelig Indflydelse paa Resultatenie af de erholdte Salt- 
bestemmelser og. hvor man som Følge deraf maa begge 
Hovedvægten paa en hurtig Undersøgelse af Vandprøverne 
i frisk Tilstand, bliver man saaledes udelukkende henvist 
til Brugen af Cblorbestemmelser eller Egenvægtsbestemmel- 
ser som Maal for den samlede Saltgehalt. 
Paa det første, af den norske Expeditions Togter blev 
af Svendsen, hvem de cbemiske Observationer deugang vare 
1 Saåvel her som overalt senere forstaaes ved Chlormtengde don 
samlede Chlor- og Brommrengde. 
ben seeking to investigate the degree in which the 
proportion of salt varies in sea-water, choice may be 
made for performing the salt-determinations between several 
methods, each of which has in turn been extensively 
adopted. The most simple process, is first to evaporate the 
water, and then dry and weigh. the salts left in the residue, 
a mode of operation which, though leading direct to the 
desired result, involves considerable labour. ' Two other 
methods, not so direct, but far less tedious, consist in 
determining either the specific gravity of the water or the 
amount of chlorine 1 it contains, from which, by means of 
proper coefficients, the total amount of salt may be com- 
puted, provided always that a constant proportion can be 
assumed to exist between the solid constituents of sea-water. 
The first process is attended, irrespective of the trouble- 
some mode of operation, with another drawback, viz. the 
impractibility of adopting it on board ship in the open 
. sea, where the motion of the vessel altogether precludes the 
use of the balance, whereas both specific gravity determinations, 
with the hydrometer, and volumetric determinations of 
chlorine, may be performed at sea with the greatest ease, 
and very considerable accuracy, even in comparatively rough 
weather. 
Hence, when there is reason to fear that the samples 
of water cannot be preserved for any length of time with- 
out exposing them to chemical change, which might exert 
a disturbing influence on the results; and whenever, accord- 
ingly, weight must be chiefly attached to their immediate 
examination, the only practicable standard of measurement 
for computing the total amount of salt will lx? that furnished 
by determinations of chlorine or of specific gravity. 
On the first voyage of the Norwegian Expedition, 
Svendsen, who then, as previously stated, did the chemical 
1 By “the amount of chlorine,” here and elsewhere throughout 
this Memoir, is understood the total amount of chlorine and bromine. 
