70 
digked synes det sikkert, at man for det afgrændsede østen- 
for Jan Mayen beliggende Strøg ikke kan antage nogen 
anden Vei. Men at den varmere Vandmasse saaledes 
skulde synke gjennem den koldere. kunde jo ved første 
Øiekast synes stridende mod vel kjendte Naturlove, da man 
nærmest maatte tro. at det i Nærheden af Overdåden fly- 
dende atlantiske Vand paa Grand af sin høiere Tempera- 
tur skulde være specifisk lettere end det ifølge sin lave 
Temperatur stærkt fortættede Bundvand. Nærmest for at 
fjerne enhver Tvivl i saa Henseende, er del* i den forken 
gjengivne Takel opført en Rubrik for Vandprøvernes Egen- 
vægter ved den i Havet observerede Temperatur i Forhold 
til rent Vand af 4 '. Ved Hjælp af de der beregnede Tal 
kan man med Lethed studere den specidske Vægts Varia- 
tion med Dybden, saaledes som den finder Sted i Havet, 
bortseet fra den ved Vandets Sannnentrykkeligked foraar- 
sagede Fortætning i de større Dyb. 
Den Region, som i denne Henseende mest interesse- 
rer os. er den. hvori der i Overfladen og nærmest under 
den findes en bestemt udpræget atlantisk Varmvandsstrøm. 
en Region, som paa det Nærmeste falder sammen med den 
søndenfor en Linie fra Island til Beeren Eiland liggende 
Del af Havet, dog saaledes at det nærmest Norge liggende 
Parti paa Grund af den fra Ivysterne udgaaeude Fortyn- 
ding maa bortskjæres. Grupperer man de i denne Egn 
tagne Observationer over Saltgehalt og den specifiske Vægt 
reduceret til Havets Temperatur og en Atmosphæres Tryk 
efter Dybden, fremgaar som Resultat heraf Følgende. 
Dvbdeinterval. 
Midlere Dybde. 
Midlere 
Saltgehalt 
Midlere 
Egenviugt 
ved 
Engelske 
Favne. 
Meter. 
Engelske 
Favne. 
Meter. 
Havets 
Tempe- 
ratur. 
O 
0 
0 
0 
3-526 
1 .02688 
0—300 
0—549 
167 
305 
3514 
1.02782 
300 — 600 
549-1097 
502 
918 
3-521 
1.02812 
600 — 1000 
1097—1829 
681 
1245 
3 - 5 I 3 
1.02802 
IOOO 1500 
1829-2743 
1203 
2200 
3-506 
1 .02800 
under 1 5 00 
under 2743 
1688 
3087 
' 3-507 
1.02800 
Det i denne Tabel erholdte Tal for Saltgehalten paa 
Strøget mellem 0 og 300 Favnes (0 og 540 Meters) Dyb 
er imidlertid uden Tvivl for lavt. da en uforholdsnuessig 
stor Del af Observationerne i dette Dyb hidrøre fra Øst- 
havet. hvor Saltgehalten overalt er mindre end i de cen- 
trale og sydlige Dele af Feltet. De Observationer. som 
skrive sig fra dette Dyb i større Afstand fra Kysten, tyde 
hen paa. at Saltgehalten der meget nær svarer til den. der 
er lunden i Overfladen paa de samme Steder. Denne Mis- 
lighed ved den geografiske Fordeling af Observationerne 
fra de mindre Dyb faar derimod ingen væsentlig Indflvdelse 
paa det som Middel a f de specifiske Vægter erholdte Tal. 
da den i de nordligere Egne ved Saltgehaltens Synkning 
ioraarsagede Formindskelse af Egenvægterne paa det Nær- 
it is certain that no other plausible explanation can be 
given of the phenomenon for the region east of Jan Mayen. 
But, that water of a higher temperature should sink in 
this manner through water of a lower, appears at first sight 
to be at variance with well-known physical laws; for the 
water from the Atlantic current having a higher temperature, 
one would imagine it to be specifically lighter than the cold 
and dense bottom-water. With the object of dispelling 
every doubt that might arise in connexion with this sub- 
ject. a column has been added to the Table given above 
for the specific gravity of the samples of water at their 
temperature in situ . as compared with that of pure water 
of 4°. By means of the figures set down in the column, 
the variation of the specific gravity with the depth, as it 
occurs in the sea irrespective of increased density from the 
compressibility of water at great depths, may be readily 
investigated. 
The tract of ocean which in this respect it will be 
most desirable to investigate, is that through which flows, 
on or near the surface, a warm current, setting from the 
Atlantic, — a tract which nearly coincides with the region 
stretching south of an imaginary line drawn from Iceland 
to Beeren Eiland, but from which, owing to the influx of 
freshwater, must be cut off the section extending along 
the Norwegian coast. Now, if we group together the ob- 
servations taken in this part of the North- Atlantic to 
determine the percentage of salt and the specific gravity 
reduced to the temperature of the sea and a pressure of 
one atmosphere, the result will be as follows: — 
Intervals of Depth. 
Mean Depth. 
Mean 
Amount of 
Salt 
per cent. 
Mean Sp. 
(t r. at 
the Temp, 
of 
the Sea. 
English 
Fathoms. 
Metres. 
English 
Fathom's. 
Metres. 
O 
0 
0 
0 
3-526 
1.02688 
0—300 
0—549 
167 
305 
3-514 
1 .02782 
300—600 
549-1097 
502 
918 
3-521 
1.02812 
600-1000 
1097—1829 
681 
1245 
3-513 
1.02802 
1000—1500 
1829-2743 
1203 
2200 
3-506 
1.02800 
below 1500 
below 2743 
1688 
3087 
3-507 
1.02800 
The figures in this Table expressing the amount of 
salt at depths ranging from 0 to 300 fathoms (0—549 
metres) are, however, unquestionably too low. . seeing that a 
disproportionate number of the observations at this depth 
were taken in Barents Sea, where the amount of salt 
is everywhere smaller than in the central and southern 
sections ol the tract investigated. The observations refer- 
ring to this depth at a considerable distance from land, 
show that the percentage of salt is very nearly the same 
aS that at the surface. The said defect in the geographical 
disti ibution oi the observations taken at a comparatively 
trifling depth, does not however materially affect the cor- 
rectness ot the figures expressing the mean specific gravity ; 
tor the tall in specific gravity occasioned in northern regions 
