XXX 
INLEDNING. 
rader nagon ornithologisk kannedora, hvilket val kimde vara llk- 
giltigt, men som man liar ganska svart att lara kanna, da det al- 
drig tyckes ha fimnits i bokhandeln (?) och numera ar omojligt 
att fa. Jag har sMedes endast sett det i ett par utlandska biblio- 
theker, men aldrig lyckats forskafFa mig det. Skall man val upp- 
taga narnn efter sadana arbeten? — Liksa ha vi uti Cassins ”Fasti 
Ornithologici” fatt uppgravda nagra gamla arbeten av foga viirde, 
livilka visserligen for vetenskapens historia fbrtjena att ej glommas, 
men efter hvilka man ytterligare vili andra en mangd antagna 
namn^ hvilket vi icke kunna godkanna. Det forsta av dessa arbeten 
iir Statius Mullers nya upplaga, 1773 — 6, efter Linnei Syst. Kat. 
XII, om hvilken, liksom om de ovriga, vi med Hartlaub (i Or- 
nith. Bericht. 1864, Archiv f. X. G. 1865 p. 3) blott saga ”reqvies- 
cant in pace” ! Alit arbete fortjenar visserligen att ballas i ara 
och erkiinnas; men icke bor man onodigtvis anvanda det for att 
uppvacka forvillelse. — - Deremot payrka vi att de ur de gamla 
cla,ssiska spraken val bekanta namnen pa utmarktare djurslagten, 
efter Linnes och Cuviers hiredome, bibehallas i sin gamla bety- 
delse, t. ex. det nyss omtalade Colymbus. Ett annat sadant fall 
visar namnet Psittacus, hvarom vi tala under Ordn. 2 : gen. Eclec- 
tus och Palseornis. Huru skulle det val taga sig ut att efter 
Moeiiring anvanda namnet Monedula for den indiska IMuscipeta 
paradisi; Palumbus for en extraeuropeisk fogel av annat slagte; 
Pelecanus for Platalea, Chenalopex for en Aptenodytes, Ciconia for 
Grus pavonina L., Scops for Grus virgo, Nistis for Epimachus?, 
Cornix for ett par Pici, Atagen for Tachypetes o. s. v. 
Gmelins arbete (Syst. Xat. XIII, 1788) iir visserligen en ren 
compilation, som iir full av fel. i\Ien dessa voro for honom, som 
icke liade storre naturaliesamlingar att tillga, och pa den tiden, 
uiistan oundvikliga, ocli arbetet fortjenar visserligen icke att sa 
mycket klandras som skett, i synnerhet av Cuvier. Det iir tviirtom 
ett stort foretag, ett verkligt jatteverk, som gjort hela Zoologien 
den ovarderliga tjensten att pii ett enda stiille och efter en viss, 
ehuru ofta forfelad systematisk ordning, hopsamla hela den ofant- 
liga massan av Zoologisk litteratur som da fans kringspridd i bade 
naturhistorlska och andra bocker: sasom resor, historiska verk och 
arbeten av alia slag, samt att for framtiden grundliigga en art- 
kiinnedom. Det ma saledes giirna tagas till riittesnore framfor de 
nvssniimnda, naofot iildre arbetena. Inom ornitholo^ien iir det hu- 
vudsakligen grundadt pa Lathams General Synopsis (1781 — 85), 
som ej antager artnamn. Lathams Index (1790) ar att betrakta 
