OM DE SYSTEMATISKA NAMNEN. 
XXY 
”besta av de arter, hvilka i alit vasentligt overensstiimma”. Dessas 
granser, vidd och beskafFenhet, aro i hog grad godtyckliga och 
kunna svarligen genom allmanna regler bestammas; ty inom de 
artgriipper, uti hvilka en person ser blott goda overensstammelser, 
firmer en annan ofta lika goda olikheter, hvarfore det, sa lange 
hera arter, an en enda, raknas till ett genus, oftast blir mojligt 
for den soin garna delar, att finna grunder for en vidare fordel- 
ning, hvarpa manga fogelslagten visa prov. Mangen gang ratt- 
filrdigas dock delningen genoin ett stort antal arter. 
En betydlig olikhet rader inellan de olika systematiska for- 
delningarna, emedan soinliga, sa viil stora som sma, utgoras av 
former (arter eller sliigten), som niira likna dem i andra, motsva- 
rande, systematiska avdelningar, sa att man oftast blir villradig, 
hvartban en dei av dessa arter bora foras. Sadana grupper ha 
alltsa obestamda granser och tyckas overga i hvarandra genom 
mellanformer, sasom t. ex. de flesta Cohorter, Familjer och storre 
slagten inom Forsta Ordningen. — Andra sta deremot sa isole- 
rade, att man blott med svarighet inser deras overensstammelser 
nied andra; de visa inga mellan- eller overgangsformer. Av detta 
slag aro t. ex. inom Forsta Ordningen sl. Bupliaga, Euryceros, 
Hirundo L., Alauda L., Upupa; ett stort antal huvudformer av 
Andra Ordningen: sasom Psittacus, Picus, Trochilus, Alcedo L., 
Columba m. fi. samt fiera inom de ovriga Ordningarna. I allman- 
het tyckas dessa isolerade genera bilda egna huvudgrupper (Ord- 
ningar. Cohorter, Familjer) inom classen, atminstone da de aro 
artrika. — Vid deras vidare fordelning finner man ater samma 
olikhet, emedan nagra, sa val isolerade som andra, lata ratt val 
fordela sig i skilda mindre genera, t. ex. Psittacus och Alcedo L. 
m. fi. Andra iiro deremot ganska svara att fordela, emedan ar- 
terna stundom visa alit for ringa olikheter och verkligen utgora 
blott ett enda genus, ehuru de aro ganska talrika (t. ex. Turdus, 
'Hirundo, Xectarinia). Inom vissa sadana grupper kunna en dei 
arter visa ganska betydliga olikheter i form, hvilka dock forenas 
genom mellanformer sa, att man ei finner nagra bestiimda granser 
for de mindre grupperna. Sadana aro Tyrannince, Columba L., 
Trochilus L. m. fi. Om man vili dela sadana grupper sa blir det 
nodviindigt att av dem bilda ganska talrika, foga bestamda, sma 
genera, ofta niistan ett for hvarje art. 
Manga bland dessa storre grupper ha med riitta varit ansedda 
sasom egna genera med blott ett enda genusnamn (t. ex. Psittacus, 
Picus, Columba, Alcedo L. etc.) och vi anse for ratt att sasom 
^ffthoiii Avium disponenJarum expositio. Inlednicg. D 
