XX 
IXLEDNIXG. 
varit talrikare; hvilket t. ex. Milne Edwakds visat vara haridelsen 
med sl. Phoenicopterus m. fl. Detsamma tyckes forhallandet vara 
med Stmtsfamiljen, Upupa, Menura, Opisthocomus, Palamedea 
o. s. V,, hvilka alia aro sa olika med de ovriga nu levande for- 
merna, att de blott med svarighet och osakerhet kunna inrangeras 
bland dem. Lika frammande for var tid voro Didus och flera 
former pa Mascarenerna, samt Dinornis och Aepyornis m. tl., som 
i senare tider forsvunnit. iMotsvarande exempel bland daggdjuren 
aro Elefanter och Xoshorningar, som fordom raknat talrika arter, 
samt 'den annu kvarlevande formen Tincheclms (Artedi, Linn.; 
Manatus, Cuv.), hvars niira slagtinge Rhytina nyligen ar utrotad. 
Efter alia dessa ovissheter synes det liittast att uppfora de 
utdoda arterna, atminstone av de hogsta djurklasserna, hvilkas yta 
och mjuka delar vi icke kiinna, i siirskilda forteckningar, utan att 
soka sammanblanda dem med de nu levande. i\Ien, sasoin forut 
namndes, blir forhallandet helt annat da man kan uppvisa och 
med sakerhet bestamma rent av skilda huvudgrupper (klasser, ord- 
ningar, huvudslagten) av utdoda djur. 
4:o. Anmarkningap vid den har^lemnade uppstallningen. 
Uti den uppstallning, som harmcd lemnas, finnas nagra ny- 
heter iuforda, som torde behova att i korthet upplysas. Den hit- 
tils vanliga fordelningen av hela Classen i tva stora huvudgrup- 
per: Okens Nesthocker och Nestjiucliter, hvilka jag ar 1835 be- 
namnde Altrices och PrcECoces, ar pa Hera siitt sa oriktig, att den 
icke bor bibehallas i sitt forra skick. Det antagna kannetecknet 
for de bada avdelningarna, bestaende i en stodande eller upp- 
lyftad bakta, lider alltfor betydliga undantag, och det befanns 
redan i borjan, att en jniingd foglar, som maste foras till den sed- 
nare avdelningen, verkligen mata sina ungar, antingen i ett bo, 
hvarest ungarne iiro innestangde anda till dess de kunna flyga, 
sasom ArdecCj Ciconiae, Totipahnatce ; — eller utom boet, sasom 
Lari m. tl. simfoglar och vadare. Dessutom insag man att Pov- 
foglarne, som maste foras till forsta avdelningen (Altrices), icke 
visa tydliga affiniteter med nagon form bland dessa, men val med 
flera av andra avdelningen (Praecoces). Till folje harav forsokte 
man deis att till forsta avdelningen overfora alia de grupper, som 
mata ungarna, hvarav dock blott orimliga -sammanstallningar upp- 
kom, utan att det asyftade malet kunde vinnas. Deis forsokte 
