2 . OM AFFINITETEN. 
XV 
funnits fran veridens borjan utan sainband med andra arter och 
som maste ha sitt eget artnamn. Vi ha kort foriit (sid. xiii) anfort 
7 iagra exempel harpa. Derav tyckes t. o. m. uppsta en bojelse att 
sasom skilda arter anse de for ovrigt alldeles lika individer, som 
«leva i skilda verldsdelar (Amerika och Gamla continenten), samt 
att pii lika siitt mangdubbla slagteha (genera), genom att fordela 
dem i Hera, efter hvarje fnnnen obetydlig skillnad i form och 
(bland foglarna aven) i farg eller teckning. 
Den andra asikten: att arterna aro variabla, tyckes daremot 
medfora begaret att sammansla de sina olikheterna sasom varieteter 
under gemensamma hnvudarter, samt att bibehalla de stcirre genera 
odelade eller att blott fordela dem i Hera efter tydliga karakterer 
och betydlig olikhet i utseendet (habitus). 
Bada dessa riktningar kunna sa viil tjena till vetenskapens 
nytta, som missbrukas till dess skada. ' i\ien for egen dei tro vi 
att den forra riktniugen kan skada mera genom att alltfor mycket, 
och onodigtvis, gora naturalhistorien till en namn-kunskap. Da 
man antagcr Hera varieteter, eller racer av hvarje art, hora dessa 
naturligtvis iiven val bestiimmas och fil egna namn, hvilka dock 
bli underordnade och endast behova kannas eller niinnare betrak- 
tas av den som sarskildt sysselsiitter sig med det slagte hvartill 
de hora. Liksa med genera, som efter sma olikheter kunna for- 
delas i sectioner, hvilka icke behova oka listan pa slagtnamn. 
3:o. Om den systematiska framstallningens andamal och derav 
beroende beskaffenhet. 
Andamal et med en allmiin systematisk uppstallning kan ej 
vara annat an det, att derigenom underlatta den allmiin nare kiin- 
nedomen om naturalsterna och att forskaHa oss sjelva och andrit 
en liittad oversikt over den stora mangfalden i Xaturen, eller riit- 
tare, att gbra denna oversikt mojlig. hvilken iir behovlig sa viil for 
nybegynnaren som for den redan kunnige. j\Ien det iir ej nog 
att foremalen uppriiknas i -en viss ordning; denna ordning maste 
vara grundad pa uppgivna overensstiimmelser och olikheter i de- 
ras organisation ; och emedan det vore alltfor vidlyftigt att pa- 
li varj e stiille upprepa alit som hiirom iir bekant, sa utviiljer man 
for hvarje grupp (genus majus vel minus) vissa, mera ffarastaende 
drag derav, som alltid (eller oftast) forekomma hos dithorande in- 
divider och skilja dessa fran dem i andra grupper. Dessa drag 
