X 
IXLEDNING. 
tade, sa kan ingen amian fornuftig mening ligga till gmnd for 
detta iittryck iin den, att de, liksom syskon eller syskonbarn o. s. v., 
anses hava haft ett gemensamt urspnmg. Da vi saga att en djur- 
eller viixtart eller form ”liimnit till en viss grad af utbildnino:”, 
eller ”stannat vid en liigre fullkomlighetsgrad” iin en annan, eller 
”hunnit till en hogre utveckling” o. s. v., sa ligger i dessa liogst 
vanliga uttryck tydligen den forestiillningen dold, att arten forr, 
h. e. de nuvarande individernas forfiider, baft en annan iitbild- 
ningsgrad och saledes ett annat utseende iin deras nuvarande av- 
komma, eburu denna tanke bos de liesta torde ba varit ganska 
dunkel och niistan omedveten. — Pa samina siitt tala vi ofta om 
en tillbakagaende utveckling, till en liigre fullkomlighetsgrad ; for 
hvilket uttryck, om det skall anses innefatta en fornuftig meninga 
nodviindigt ligger till grimd den fbrestiillningen, att de nuvarande 
individernas forfiider iigt en hogre utbildningsgrad. Sa iir for- 
hiiUandet med parasiter i allmiinhet, hvilka nodviindigt maste vara, 
i sitt nuvarande skick, tillkomne sednare iin de arter pa hvilka 
de iiro parasiter. ]\Ien det anforda talesiittet kan iiven anviindas 
for det forhallande, som ar bekant hos talrika liigre djurarter, att 
ungarne iiro fria och stii pa en hogre djurisk utbildningsgrad iin 
de iildre, som ofta bli fastvuxna och ororliga samt pa hera siitt 
visa en ofullkomligare bildning; t. ex. Lerna?a. — Flera, iiven iit- 
miirkta Xaturhistorici, ha framstiillt djurarterna, t. o. m. de hogsta, 
sasom foriinderliga i stort. Buffon antager overallt att hela serier 
av affina djurarter blott iiro foriindringar, varieteter, fran samma 
urstam; t. ex. alia Antiloperna; — och isynnerhet har Lamaeck, 
niistan mera bestiimdt iin DARwin, i sin ”Philosophie Zoologique’^ 
1809 och hera skrifter, forklarat arterna foriinderliga iinda diirhiin, 
att han ansett alia nu levande djur, iiven de hogsta, hiirstamma 
fnin ursprungliga former, som uppstatt genom en generatio spon- 
tanea *). — Bland nyare forlattare, som tydligen uttalat sig for 
arternas foriinderlighet kunna vi anfora t. ex. Geeaed, som i Bulh 
de Brux. 1847 framstiillt denna liira. (Mera harover se i Sunde- 
valls Beriittelse om Zool. framsteg under aren 1845 — 50 p. 90). 
’') 8asom anmarkningsvardt kau liar erinras clerom att Schelling, i sin ”Trans- 
cendentale Idealismus” kommer till det resultat, att den ursprungliga ma- 
terien maste tankas sasom organisk: levande ocli alstrande, samt att all 
oorganisk materia blott ar det doda residuum efter en levande materia. 
Samma asikt bar aven blivit framstalld av E. Fries, i Bot. Notiser, uppl. 2. 
Till Schellingska Philosophien horde ock den forestallningen att na- 
turen maste ha gjort flera misslyckade forsok, innan den lyckats fram- 
bringa de organismer som kunde aga bestand. 
