UPSALA UNIVERSITETSBIBLIOTEKS LEDARE 27 
Excellensen Stjerneld, som fått dem i förvar. — 1834 kom 
general C. Hårds dyrbara samling af plancher m. m., grund- 
plåten för den nuvarande så dyrbara samlingen af dylika. — 
1837 kom Rosenhaneska manuskriptsamlingen. — 1838 den Ben- 
zelstjerna-Engeströmska. — 1841 den Cederhjelmska på Säby. — 
1846 — 47 de kostbara pärmebrefven ur den Oxenstdemska på 
Eka. — 1854 Stjernelds bibliotek och handskrifter. Bland bok- 
donationer intog det dyrbara Brinkmanska bibhoteket 1848 om 
22,000 volymer och öfver 20,000 porträtt och gravyrer det 
första rummet. 
Om Schröders egentliga chefsvcrksamhet är af orsaker som 
ofvan angifvits ej mycket att säga. Det bör dock rättvisligen 
ej förtigas, att hans ordinarie tjänstestab icke i det hela varit 
förstklassig, förutom det att den var så fåtalig, blott fyra 
personer, af hvilka en plats tillkom så sent som 1854. 
I hans tid ersattes reglementet af 1795 med ett nytt af 5 nov. 
1849. Detta inrättade en bibliotekskommission för inköpen och 
utsträckte tiderna för bibliotekets tillgänglighet; det föreskref 
äfven, att en accessionskatalog skulle hållas och om möjligt 
tryckas. Af det sista gjorde Schröder en verklighet 1853, då 
den första (omfattande åren 1850 — 51) utgafs, sedan följd af 
dyUka för två år i stöten, tills den 1860 blef årlig, för att 1886 
uppgå i den gemensamma för Sveriges offentliga bibliotek. 
Arbetet med bibUotekets egna kataloger sköttes ojämt och 
ganska vårdslöst. Ingenting kan sägas om att föreskriften i 
1849 års reglemente, det en realkatalog skulle upprättas, förblef 
en död bokstaf, ty för en så kolossal uppgift hade erfordrats 
ofantligt ökade arbetskrafter, stora förbättringar i lokalen m. m.; 
visserligen gjordes under åren 1850 — 62 flera ansatser i den 
vägen, som kostade åtskilligt med penningar, men endast tjänade 
att visa sakens omöjlighet och öka högarna af makulatur i bibho- 
teket. Och ej häller behöfver man fästa sig vid, att den på- 
tänkta fortsättningen af Aurivillii tryckta katalog ej kom till 
stånd, ehuru därom talades mycket i Schröders tid både af 
honom själf och af konsistoriet, ja han själf 1852 uppgaf (sä- 
kerligen ett själf bedrägeri) att en sådan förelåg i 19 band, och 
